183 
Skinne- og Lægben i det Væsentlige til de Figurer, Nodot har 
givet af disse Knogler hos Schistopleurum typus'), og frembyde 
alle de Særkjender, hvorved de hos denne Slægt og hos Glyptodon 
adskille sig fra de samme Knogler hos Panochthus og Hoplophorus 
(s. str.)?). De ere nemlig nedentil sammenvoxede i el saa langt 
Stykke, at det næsten udgjår Tredjedelen af deres hele Længde, 
og Lægbenet rager ikke med den ydre Ankelkno (malleolus eæter- 
nus) nedenfor Skinnebenet, men -ender i Niveau med den åvrige 
Del af den distale. Ledflades nederste Rand. Hertil kommer 
endelig, at Overarmsbenene mangle Armknohul. (foramen supra- 
condyloideum), og der kan saaledes ingen Tvivl være om, at 
Lunds Hoplophorus euphractus maa henfåres til en af disse 
Slægter. 
I Fålge Burmeijsters Undersågelser skulle Slægterne Glyp- 
todon og Schistopleurum stemme ganske overens i hele den 
indre Benbygning?) og kun adskille sig ved en, idvrigt langt 
fra uvigtig Forskjel i Halens Længde og Halepandserets Be- 
skaffenhed. 
ni syren de VFacad. Impér. de Dijon, 2 Sér. T. V. Atlas, tab. XII, 
BRED DS 
?) Efter hvad der er oplyst i Note 2 Side 166, kan Navnet Hoplophorus 
neppe med Rette anvendes til REDER Glyptodont-Slægt. 
Den RER som Burmeister har en saaledes i sine seneste År- 
da der viste sig Trang til Opstillingen af flere Slægter indenfor Grup- 
pen, blevet fastholdt for en af disse ikke blot af Burmeister, men 
»serng langt tidligere af Nodot, dog rigtignok af hver paa sin 
Nodots Hoplophorus falder sammen med Burmeisters 
me yngre Slægt Doedycura, Burmeisters arge syd er en Del 
af Nodots mindre naturlige Slægt Glyptodon. 
3) Anales del Museo publico de Buenos Aires, Tomo segundo, Entrega 
decima. Buenos Aires, 1872, og: 
se får Naturgeschichte, 38ster Jahrg., 3 Heft (1872), S. 262. 
Burmeister vil derfor egentlig heller ikke have Schistopleurum 
vride som mere end en Underslægt. 
