233 
Lapa vermelha danner en svagt udhulet aflang Ledskaal, men 
hos Megatheriet er Forholdet ganske anderledes; her er denne 
Ledflade tværtimod stærkt hvælvet, og den strækker sig desuden 
med en Spids et godt Stykke ned paa den åverste Del af Læg- 
benet, idet den, uden at den synoviale Overflade afbrydes, 
umærkeligt gaar over i Ledfladen for Knæhasens Seneben. Lige 
indenfor denne Ledflade findes der dernæst hos Megatheriet en stør 
ru og ujævn, knudeformig Udvækst, hvis nederste Ende rager ud 
over Mellemrummet mellem de tvende Underlaars-Knogler; men 
paa det af Dr. Lund fundne Underlaar findes der ikke nogen 
slig Udvækst, og der er heller ingen Plads til den paa Grund 
af at Læg- og Skinnebenet oventil kun ere sammenvoksede i en 
kort Strækning. Vende vi os endelig til de omtalte Underlaars 
distale Ledflader"), måder der os ogsaa der en paafaldende For- 
skjel.. Skjåndt denne Ledflade ganske vist ogsaa hos Megatheriet 
besidder det ejendommelige Præg, som den har hos alle Gravi- 
grader og som betinges af den særegne, for Rullebenets tlapfor- 
mige Udvækst bestemte Udhuling, er den dog tillige formet paa 
en Maade, som gjår det let at skjelne den fra den samme Led- 
flade hos de dvrige Gravigrad-Slægter.  Fårst er nemlig Led- 
fladen næsten ligesaa bred forfra bagtil som udenfra indad, og 
dernæst er den Del af den, som dannes af Lægbenet, ganske 
uforholdsmæssig lille, hvad der selvfølgelig atter betinger en sær- 
egen Form af Rullebenet (astragalus). Men ingen af disse Sær- 
egenheder gjenfinder man paa. Underlaaret fra Lapa vermelha, 
hvis distale Ledflade tværtimod meget ligner den tilsvarende hos 
Slægterne Scelidotherium, Platyonyx, Mylodon og Lestodon, natur- 
ligvis med den Forskjel, som Sammenvoksningen af Skinne- og 
Lægbenet maa fremkalde. 
De ikke faa Afvigelser, som her ere blevne paaviste mellem 
det i Lapa vermelha fundne Underlaar og Megatheriets, ere 
af en saadan Art, at de maa betinge og medfåre væsentlige For- 
z 
") Tab. IV, Fig. 5 og 7. 
