249 
de højeste, hvorved en lille Vorte hæver sig frem over Over- 
hudens Niveau. Under stadig vedvarende Vækst deles disse 
Celler nu i Almindelighed saaledes, at der fårst optræder en 
Tangentialvæg i hver af dem, hvorpaa den yderste Dåtrecelle 
radialdeles (Tab. V, Fig. 2). Senere komme endnu nogle enkelte . 
" Tangentialvægge til saavel udenfor som indenfor den første, men 
nogen bestemt Orden heri kan jeg ikke finde. Hele Organet 
tiltager i Volumen déls derved, at de dannede Celler udvides i 
alle Retninger i temmelig betydelig Grad, déls derved, at flere 
af de basale Overhudsceller tages med i Arbejde. Fårst i en 
meget sén Periode kan der indtræde enkelte Tangentialdelinger 
i det subepidermale Væv, men disse bidrage neppe til at Jade 
Organet træde mere frem, end det allerede går. Det maa saa- 
ledes betragtes som en rén Epidermisdanneise, et ægte Haar; 
dets Funktimn er mig ubekendt. — Andre Nigella-Arter have glat 
Frugtknude, f. Eks. Nigella damascena 0. a. 
En med Nigella nær beslægtet Plante er Garidella. Frugt- 
knuden af G&G. Nigellastrum, den Art, jeg har undersøgt, er besat 
med smaa, uregelmæssige Vorter"); et Snit gennem en saadan 
Forhåjning viser os, at Epidermis gaar uforandret hen derover, 
kun ere Cellerne mere radialstrakte end ellers. De yderste sub- 
epidermale Lag have et stærkt lysbrydende, i store, olieagtige 
Draaber aflejret Stof i deres Celler, hvilket i meget høj Grad 
besværliggår Undersågelsen, især da end ikke stærk Alkohol for< 
maar at fjerne det. Et fint, vellykket Snit gennem unge Vorter 
viser os imidlertid, at der optræder Tangentialvægge i det fårste 
subepidermale Lag, og de ydre Dåtreceller radialdeles i Almin- 
delighed. Ret mange Delinger finde imidlertid ikke Sted, hvor- 
for Vorterne, der altsaa ere Emergenser, heller ikke hæve sig 
meget over Epidermis. Medens Overhuden, navnlig udadtil, er 
"meget tykvægget, er det karakteristisk, at Væggene i forste og 
åndet Lag derunder ere ganske overordenlig fine og klare. 
1) Sé Maout & Decaisne, I. ec. S. 395. 
