"Råå 
mehr oder weniger grosse Kåpfchen von einem sehr kleinma- 
schigen, festen Zellengewebe»; deres Udvikling har jeg ikke 
kunnet finde angivet nogetsteds, hvorfor her skal meddeles fål- 
gende 'efter mine egne Undersågelser. 
Hele Vorten tager sin Oprindelse fra én Epidermiscelle; 
senere gribe dog ogsaa de Celler, der ere den fårsies umiddel- 
bare Naboer, med ind i Opbygningen af Vorten. "Det fårste- 
Anlæg skér derved, at vedkommende Overhudscelle udvider sig, 
noget i radial og tangential Retning og halveres ved en radial 
Væg. Hver af de to Dåtreceller halveres atter ved en tangential 
Væg (Tab. VI, Fig. 3), og nu fålge radiale og tangentiale Vægge 
efter hinanden; de" tilstødende Epidermisceller deltage ogsaa i 
Arbejdet, idet de deles ved tangentiale Vægge. Saaledes vokser 
der efterhaanden en halvkugleformet Vorte frem (Tab. VI, Fig. 4), 
som paa et senere Stadium begynder al secernere; Sekretets 
i Oprindelse har jeg ikke undersågt. — Disse Vorter ere altsaa 
i Udvikling omtrent lig med Tornene hos Rubus?) eller Kirtel- 
haarene hos Æsculus Hippocastanum?). 
10. Plumbago capensis. 
Som bekendt er det gamofylle Bæger hos Plumbago capensis a 
og andre Arter besat med lange, secernerende Kirtelhaar; de 
staa i Almindelighed i to Rækker ned ad hvert Bægerblad 08 
vedblive at secernere efter Befrugtningen, da nemlig Bægeret 
selv er vedblivende og omslutter Frugten, som falder af ind- 
hyllet i Bægeret; Hildebrandt?) betragter derfor de secer” 
nerende Haar som Fasthæftningsmiddel for Frugten analoge med, 
Glochiderne hos Asperifoliaceerne og Krogbårsterne hos 
Galium Aparine 'og Circæa lutetiana.  Saavidt mig bekendt, FT 
Udviklingshistorien af disse Orgiter endnu ikke undersågt, se 
y Uhlvorm: «Bot Zeitg.… 1873, $. 758. 
?”) Sé Delbrouck: Pflanzenstacheln, S, 65. 
” Hildebrand:: Verbreitungsmittel der Pflanzen, S. 89. 
