265 
var et Nektarium af en noget lavere Udviklingsgrad end hos 
Hib. cannab.. Tangentialdelingerne i Kanalens Epidermis og det 
underliggende Lag vare nemlig udeblevne, Hulen var langt fra 
saa stor, ofte neppe videre end selve Kanalen, og Haarene som 
Følge heraf langt færre i Antal. 
De omtalte Nektariers Eksistens har været kendt meget 
længe, men da jeg hverken hos Martinet eller Reinkeé har 
fundet nøgen anatomisk og organogenetisk Bearbejdelse af dem 
udfårt eller omtalt som foretågen af andre, har jeg ikke villet 
tilbageholde mine Iagttagelser herover. Delpino1) omtaler Nek- 
tarier paa Underfladen af Bladenes Midtribbe hos Urena repanda, 
Hibiscus syriacus og andre Arter af disse Slægter, men har kun 
undersågt tårrede Eksemplarer og angiver intet af Interesse om 
dem. 
15. Sambucus nigra. 
Sambucus nigra har ofte ved Basis af Bladstilken, men sid- 
dende paa Stængelen, et Par smaa linjeformig-kålleformede Le- 
gemer, som i en vis, kortvarig, yngre Periode af deres Liv 
Secernere en såd Saft. Disse Legemer, der altsaa kunne be- 
tegnes som Nektarier, opfattes af Forfatterne paa forskellig 
Maade. 
D611?) siger saaledes: «Nebenblitter fehlend oder fadenfårmig» ; 
fremdeles (Fl. v. Bad.): «Blåtter nebenblattlos oder mit fåd- 
lich-warzenfårmigen Rudimenten von Nebenblåttern versehen». 
Åscherson3Z) siger: «Nebenblåtter klein, drisenartig oder feh- 
lend». 
Wydler%) kalder dem Akselblade, som ende i Kirtler. 
Endlicher5): «foliis . . . basi bistipulatis vel biglandulosis». 
eee 
1) Delpino: Bullet. entom., VI. 
2) sr RØheinische Flora, 1843, S. 440, og Flora 'v von Baden, ill, 1862, 
S 
”) Flora Mark Branden C. 1864, S. 266. 
1) Kleinere Beitråge; Flora 1860, S. 460. 
5) Genera plantarum, S$. 569 
