271 
og Såchs1!); samme Plantes extraflorale Nektarier ere undef- 
sågte af Reinke?), Delpino?) og Martinet?), 
I Millers Monografi af de brasilianske Euphorbiaceer3). vil 
man finde talrige Afbildninger af herhenbårende Forhold (Cfr. 
f. Eks.: Croton echinocarpus, chaetocalyx >” salutaris ; Johannesia; 
Åleurites; Exoecaria; Hura; Chaetocarpus, 0. m. fl.). Egenlig ud- 
viklingshistoriske og anatomiske Data ere, saa vidt mig bekendt, 
kun givne af Caspary, Reinke og Martinet. 
Hura crepitans. 
Paa det 'Sted, hvor Bladets Plade og Stilk gaa over i hin- 
anden, finder man i Almindelighed to Glandler, der secernere 
en såd Saft. Deres anatomiske Bygning er ganske som Ricinus- 
Nektariernes, og de kunne altsaa, som disse, opfåttes som Emer- 
genser, hvis apikale Epidermis ved talrige Radialvægge har delt 
sig i en Mængde smalle, prismatiske Celler, der dog ikke som 
hos hin ere tangentialdélte; disse udskille Sekretet. — Hura er 
tillige udmærket ved sine ejendommelige, secernerende Bladtænder, 
aldeles svarende til Tænderne paa Prunus- Bladet (cfr. Reinke 
I. c.), kun at Epidermiscellerne ikke ere tangentialdélte. — Disse 
Tandspidser, der navnlig ere meget stærkt udviklede paa det 
unge Blad, men siden tårre ind, blive brune og falde af, maa 
aabenbart betragtes som værende af samme morfologiske Værdi 
som Nektarierne ved Pladens Basis, men desværre har Materialels 
Sparsomhed ikke tilladt mig at fålge disse Organers Udvikling. 
Cnidoscolus napaeæfolius. 
Ligesom hos Ricinus træffe vi hos Cnidoscolus paa Grænsen 
mellem Bladstilken og Pladen en secernerende Kirtel af samme 
(Besunmsns nen 
7) Lehrb. d. Bot., IV pre 1874, S. 164. 
?”) Pringh. Jahrb. X, 
9 SE. estranuz. ber ne ABE 
2 Organes de sécrétion. Ann. des. se. nat., V, 14, 1872. 
) Sé "øer Flora brasiliensis. 
