278 
samme Maade, som hos Å. myrtifolia. Ingen Art har Nektarier 
paa Fyllodiets nedre Rand. 
Af Arter, der have udviklet Bladplade, har jeg undersågt 
A. (Albizzia) lophantha, der paa Oversiden af Bladstilkens nedre Dél 
har en stor, oval, afrundet Forhåjning, som er overtrukket af Bla- 
dets Epidermis, der her ikke er skarpt afgrænset indadtil, men 
i Udseende i høj Grad ligner det parenkymatiske Væv, hvoraf 
Forhøjningen bestaar, og hvis Celler ere finvæggede og uden 
Intercellularrum; mange af dem ere fyldte med en stærkt lys- 
brydende Substans (Amyloidstoffer?), mange indeholde smukt 
udviklede Calciumoxalatkrystaller. Desuden udsendes der fra de 
nærmeste af Bladstilkens Fibrovasalstrænge fine Grene ind i det 
parenkymatiske Væv. 
Udviklingshistorien af alle disse hos Acacia forekommende 
Organer, hvoraf nogle virkelig secernere Nektar, medens jeg der- 
imod ikke har kunnet jagttage delte hos andre (f. Eks. hos 4. 
lophantha), har jeg ikke undersågt; de opstaa temmelig (hos 
nogle, f. Eks. A. cullriformis , endog meget) sént; den hos År 
lophantha forekommende Svulst er aabenbart ligesom de hos 
Cassia (sé nedenfor) værende Kirtler en Emergens, og de 
dvrige Arters ovenfor omtalte Organer ere rimeligvis analoge Dan- 
nelser. 
Cassia. Inga. 
Paa Oversiden af Bladstilken, Midtribben og undertiden 
ogsaa Sideribberne forekommer der hos mange Arter af Cassia 
og Inga store, undertiden råde eller gule, rigelig sukkersecer” 
nerende Kirtler; de kunne være anbragte paa forskellig Maade, 
enten kun én paa hvert Blad, eller én imellem hvert Par Smaå- 
blades Blade, og' ere enten hålvkugleformede, «pezizaformede” 
eller kålleformede. Hvad i åvrigt deres makroskopiske Udseende 
og Stilling angaar, skal jeg ikke indlade mig videre herpaa; és 
sligt vil kunne findes i deskriptive, systematiske Værker. 
