368 
højre Side af Figurgruppen 6, Tab. VIII, til en B. alba (X, Fig. 7), 
af hvilken man jo ogsaa kan finde meget korte Exemplarer, 
synes umaadelig ringe. Farven af Plasmaet er den samme, 
Kornene de samme, Tykkelsen den samme; man behåver jo kun 
at lade Monaderne voxe og afrunde deres Ender lidt mere for at 
faa B. alba ud af dem; thi til Skillevægge se vi direkte lige saa lidt 
Spor hos den ene som hos den anden, skjånt B. alba ganske 
sikkert har saadanne. Men Spårgsmaalet er: voxe de lange 
Stavmonader virkelig ud, runde deres Ender af, tverdele sig-0g 
afkaste tillige deres Cilier, som de jo dog bære endnu, selv om 
deres Bevægelser ellers ere blevne meget mere adstadige 0g 
sindige end de meget mindre (og yngre?) Kuglemonaders? For- 
holde de sig altsaa ganske som Sværmsporer for Beggiatoaerne? 
Og ere M. Warmingii og M. erubescens da  Sværmstadier af 
B. arachnoidea? Dette Spørgsmaal kan jeg ikke besvare; men 
da man, som det synes, har et Forbillede for en noget lignende 
Udvikling i Beggiatoa mirabilis og dens Kim, er jeg dog ikke 
utilbåjelig til at svare bekræftende. Men i saa Fald gaar den 
hele Monas sulfuratum-Gruppe ind som en selvstændig Art. — 
Alle de i det Foregaaende nævnte Organismer (påå et Par 
nær) ligne hverandre i, at de i sig indeslutte Korn af en ejen- 
dommelig Beskaffenhed, som ere stærkt lysbrydende med en 
rådlig eller hvidlig Midte og en meget mårk Omkreds. Disse 
Korn maa efter Cohn i alt Fald for en Del være Svovlforbin- 
delser, og de nævnte Organismer maa derfor antages at ligne 
hverandre i et eller flere væsentlige Punkter i deres Ernærings- 
processer. De ere: Monas Okenii, (Spirillum violaceum), Ophido- 
Monas sanguinea, Monas gracilis, Monas vinosa med tilbårende 
Former (M. sulfuratum m.), Spirillum Rosenbergii, Clathrocystis 
roseo-persicina, Merismopedia littoralis, Beggiatoa alba 08 arach- 
moidea og maaske B. mirabilis med Kim samt Monas Mulleri 98 
fallax. 1 mere uegentlig Forstand slutte sig hertil nogle Amdber: 
I de forraadnende Kystprodukter forekomme naturligvis eger 
mange Amådber. At beskrive og benævne dem vil sikkert sne 
