10 
1. Rhinolophus ferrum eqvinum (Schreb.). 3 2 ad. 
2. Bhinolophus clivosus Cretschm. 2 ad. Den lille 2den 
Præmolar i Underkjæben manglede paa den ene Side. 
3. Rhinolophus hipposideros (Bechst.). å ad., 9 ad. 
4. Vesperugo serotinus (Schreb.). 3 å ad., 1 9ad. I For- 
men af Undertungen, Kolenati's ,,Schwirrzunge", mente Kolenati!) 
at finde gode Artsmærker mellem de europæiske Flagermus; men 
af 6 Arter, blandt dem 4 af de. græske, der bleve undersøgte i 
denne Henseende, stemmede de 5 ikke i nogen Maade med Kole- 
nati's Beskrivelser og Billeder?); 2 Individer af samme Art vare 
indbyrdes ganske forskjellige, og Flige og Indskjæringer i Under- 
tungens Rand vare hos alle uens paa begge Sider. 
5. Vesperugo leisleri (Kuhl). å ad., 9 ad. 
6. Vesperugo maurus Blas.; skal efter Fatio og Forsyth 
Major?) være — V. savii (Bonap.). å ad., 4 9 ad., 1 å juv. 
Hos nogle var den ydre Rand af tragus kun svagt udtakket, tyde- 
ligere paa den ene end paa den anden Side; lignende Afvigelser 
fra Blasius” Beskrivelse omtaler Forsyth Major”). 
7. Vesperugo pipistrellus (Schreb.). 10 & ad., 54 9 ad., 
1 & juv. Fortænderne i Underkjæben skulle efter Blasius staa 
påa langs og kun røre hinanden med Randene; påa mange af de 
græske stod de tydelig paatværs og vendte tildels Fladerne mod 
hinanden. 
8. Plecotus auritus (L.). å ad. 
9. Vespertilio murinus Schreb. 18 ad, 59ad. Afveg fra 
1) Kølenati: Die Gaumenfalten und Nebenzungen der Chiroptern; 
Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien, 1858; Bd. 29, pp. 329—45. 
7?) En lignende Iagttagelse er gjort af Koch (Das Wesentliche der Chi- 
ropteren etc,; Jahrbicher des Vereins fir Naturkunde im Herzogthum 
Nassau; Heft. 17—18, 1862—63, p. 365). 
2) Forsyth Major: Vertebrati Italiani etc.; Atti della societå Toscana di 
scienze rund vol, III, fase. 1, 1877, pp. .87—97. 
VE: p GE 
