25 
Rækkevidden af Fortændernes Rødder er faldet bort; af de tre til- 
bageblevne er den forreste den stårste og mest afvigende, med 
Tilvæxt ved den forreste Ende, fordi den ligger dér, hvor Trykket 
mellem Over- og Underkjæben er stårst, indenfor den forreste Del 
af m. masseter, — den bageste den mindste, ofte vantreven; det 
er den, der mangler helt hos Hydromys; den mellemste Tand be- 
varer det mest typiske Præg, og Udviklingen er derfor lettest at 
følge paa den!). — Hos Cricetus og dens nærmeste Slægtninge: 
Lophiomys?) og de smaa uddøde Former Cricetodon gergovianus, 
var der kun én Arvicola agrestis, der i den ene Overkjæbeside havde 
4 Tænder; foruden de sædvanlige var der en lille enkelt såjleformet 
Tand, der sad bagest iekksen og altsaa ikke svarede til nogen Tand 
hos nogen anden Gnaver. — Sminthus subtilis (et Spiritusexemplar 
fra Thy um Prof. Steenstrup givet mig til Undersøgelse) med "/3 Kind- 
tænder, er ikke, som hidtil antaget, en Mus, men hører enten til 
MSasdnns eller Fi deres meget nære Slægtninge Dipodiderne; 
Tænderne minde om Seirtetes. Dens Stilling vil tildels komme til at 
afhænge af Jaculus, der synes at ligne den i adskillige Henseender 
(cf. Beskrivelsen hos Coues af ,,Zapodidæ" i: Coues and Allen: Mo- 
nographs of North-Amer. Rodentia, 1877; pp. 461—79), men endnu 
ikke er sammenlignet med den, og hvis. Forhold til Myoxider og Di- 
podider ikke er klaret. 
Platacanthomys blev af Blyth, må først har beskrevet den, stillet 
em Myoxiderne; senere har Peters (Proc. Zool. Soc. 1865: pp. 397 
—99, pl. XX) søgt at hævde ber nærmere Slægtskab med Musene, 
og til Peters' Mening har Alston (On the classif. of the order Glires; 
ibd. 1876) sluttet sig. Men baade i Henseende til Ydre og Hovedskal 
er den i bremsen en fuldstændig Myoxide. Af Kindtænder har 
den rigtignok kun ”/3, ligesom Musene; men de ere byggede som hos 
de fleste =RVNG ere altsaa i Form myg forskjellige fra Musenes, 
== 
Nar 
den forreste af de andre Myoxiders ”/; Kindtænder, der er foldet bort, 
den, der hos Muscardinus er ganske lille. Det eneste Mærke, hvori 
man ellers kunde finde nogen Lighed med Mus, og egenlig det eneste, 
der foruden Tænderne er fremført som Grund til at stille den til 
Musene, er Tilstedeværelsen af en Kam langs Ojehulens øvre Rand; 
men Elemeniitne til denne Kam, der dannes i Sammenstødslinien 
dens Tilstedeværelse eller Mangel mellem Musene vexler fra Art til Art. 
I foramen infraorbitale skal Platacanthomys efter Peters ogsaa ligne 
Mus; efter Afbildningen at dømme findes denne Lighed aldeles ikke. 
?) Lophiomys (A. Milne Edwards: Sur une nouvelle famille de V'ordre 
