"… Hos alle Podostemonacé-Slægter, som jeg hidtil har undersøgt, 2 
og som ere saa mange, at jeg troer at turde sige: hos alle Podo- É 
stemonaceer forekomme Kiselsyre-Aflejringer i stor Mængde. Man KE 
mærker let, naar man gjør mikroskopiske Præparater af disse Plan- 
ter, at der er noget haardt at skære i, og Kniven bliver ødelagt i - 
et Øjeblik. Da der ingen forvedede Celler findes i de sædvanlige 
vegetative Dele (undtagen de yderst ubetydelige Vedkar), kunne : 
de haarde Dele kun være de Masser, som vise sig at opfylde ; 
talløse af Overhudens og de nærmest under den følgende Celler, 
og som ogsaa kunne findes længere inde, især omkring Karstræn- 
gene. Ved Maceration af Væv i klorsur Kali og Salpetersyre, ved 
Opløsning af Vævene i Svoylsyre, ved Behandling med. Saltsyre og 
ved paafølgende Glødning paa Platinblik, samt ved gjentagen Behand- 
ling med Saltsyre blive disse Legemer, i alt Fald for den største 7 
Del, uforandrede tilbage. Derimod opløses de i et Øjeblik ved m 
svag Opvarmning i Flussyre og kunne ogsaa bringes til at svinde 
ved Kogning i Kali. Jeg slutter heraf, at de ere Kiselsyre. ; 
Deres Former rette sig ganske efter Cellerummene, i hvilke 
de findes ; de ere ligefrem Afstøbninger af disse, dog at der under- 
tiden er rundagtige Indsnit i deres Omkreds, hvorved der altsaa 
bliver smaa Mellemrum mellem dem og Væggen tilbage (se hos- 
staaende Fig. 1 og 2). De der findes i Parenkymceller, og det er 
de allerfleste, blive derfor mangekantede, omtrent isodiametriske 
Legemer (Fig. 1—4); de der findes i Karstrængenes lange Celler, 
faa en tilsvarende Længde (Fig. 5), og i saadanne lange Celler 
finder man undertiden mere end én Kiselkjærne. I deres Midte er 
der meget ofte en større eller mindre Hulhed (Fig. 1, 3), og ofte 
ere de i deres Indre ganske fint porøse eller gjennemhullede, 08 
Porerne vise sig mørke, som om de vare luftfyldte (Fig. 2, 45); 
Periferien er derimod ganske homogen og glasklar. De ere meget 
skøre og brækkes let itu. | 
Jeg har ikke kunnet finde nogen som helst Stilk, hvormed de 
kunde sidde fast paa Væggen eller overhovedet nogen fast For- 
bindelse med denne, og saa vidt jeg har kunnet følge Udviklings- 
