212 DE EL ERRER 
plarer, som man vil finde opregnede af J. E. Gray (Proceed. Zool. 
Soc. 1849 p. 80 eller Ann. & Mag. Nat. Hist. V, 1849, p. 501), af 
A. Ginther (Catalogue of Fishes, II, p. 310) og af Day (1. c. p. 
223), vil Resultatet blive det samme. Exemplarer med et Straaletal 
i Rygfinnen af f. Ex. 13 + 290 — 313 (Banks, 1796) eller af 
15 + 264 — 279 (1849) vil der ikke være nogen større Betænke- 
Jighed ved at henføre til den samme Art, og det samme vil i det hele 
gjælde om de norske Exemplarer, om hvilke Hr. R. Collety) i 
den senere Tid har givet os nogen Oplysning. Vanskelighederne op 
staa først, naar man kommer til de i en ældre Tid. omtalte norske 
1) Norges Fiske, med Bemærkninger om deres Udbredelse. 1875 (Til- 
lægsh. til Videnskab. Selsk. Forh. f. 1874) S. 84—87. Til de i 
Steder trykte Oplysninger om norske Sildekonger kan jeg endnu føje 
følgende, hvormed Hr. Collett velvilligt besvarede mit Spørgsmaal, 
om der ikke senere var fundet Exemplarer af denne sjældne Fisk ved 
endende med en udbredt Flig, der er trelappet og liger 
som forsynet med Ribber; Fligen saavelsom Membranen var 
"(nu graa). Rygfinnen talte 174 (13 + 161) Straaler; maaske mang" 
lede altsaa desuden Halespidsen; Membranen mellem Straalerne re 
her graa i frisk Tilstand. De 13 lange Nakkestraaler endte, el 
mig at have særlig Betydning for Sammenligningen me? 
Exemplarer. En senere Meddelelse fra Hr. Collett skylder JØ6 850) 
. Underretning, at en-i Bergens Museum opbevaret Sildekonge ere 
har Bagenden afstudset ganske paa samme Maade som 
i Stavanger. 
