i ” Sildekonger": Ascanius's 10!/2 Fod lange Regalecus glesne (Gym- 
… netrus remipes Brinnich), med kun 128(?) eller 168 Rygfinne- 
” straaler og med Rygfinnen efter begge Fremstillinger) løbende 
| 
É rundt om Halespidsen; og Lindroths 18 (svenske) Fod lange Gym- 
—— netrus Grillii”?) med ikke færre end 406 Rygfinnestraaler, men 
ØB med Halen afstudset paa sædvanlig Maade. Ingen har senere stødt, 
……… paa Former med aldeles de samme Kombinationer af Karakterer, og 
å) indtil dette sker, kan og maa det vel være et til en vis Grad aabent 
É Spørgsmaal, hvilke Fejltagelser eller Fejltællinger der muligvis 
i, ; kunne have fundet Sted. Jeg skal da navnlig. gjøre opmærksom 
— paa, at hverken Ascanius eller Brinnich havde et frisk Exem- 
— plar for sig, men væsentlig eller udelukkende kun et halvt over 
— en Tværmodel udspilet Skind; maaske har ingen af dem paa dette 
k kunnet tælle Straalerne med Nøjagtighed. Ascanius angiver dem til 
un omtrent 120, Brinnich til omtrent 160, foruden Nakkestraalerne ; 
w det sidste Tal er vel i al Fald det rigtigere; hos et ved Nordland 
E (1859) iagttaget Exemplar paa 10 Fod angives det til c. 200, hos 
| en det 9 Fod lange stavangerske (1881) til 161 foruden Nakkestraa- 
lerne, altsaa meget nær det Briinnichske Tal. Det kunde vel være, 
—… at den ejendommelige abrupte Maade, hvorpaa Halen altid synes at 
— ende høs-den nordiske Sildekonge (testibus Collet, Hancock & Emble- 
… ton, Naalsøe og Lindroth), havde sat Præparatøren eller de senere 
"Undersøgere i en vis Forlegenhed og givet Anledning til en Slags 
Restitution af dens formentlig oprindelige Form, som i Virkeligheden 
Var en Forvanskning. Jeg er saa meget mere tilbøjelig til at tro 
— dette, som vi jo nu vide, at den endnu mindre (ec. 9”), véd Stavanger 
Tusten. Nye Samling af det .Kgl. D. Vid. Selsk. Skr. Sdje Deel, 1788, 
0. "M. T. Brinnich om Sild-Tusten, Regalecus remipes, 
IV, Fiskarna, p. 170. Jeg tror dog ikke, at det ugunstige Indtryk, 
— Bom man deraf faar, bør overføres paa Lindroths Beskrivelse. 
