<Ra 
… de forbindes ved øvre Ledtappe; ellers støde de kun sammen 
ved Hvirvellegemernes Ringrande. De øvre Torntappe ere over- 
maade fine og spinkle og udgaa saa godt som lige lodret opad, 
udspringende fra Hvirvlernes Midtpunkt; mellem hvert Par af dem 
"er der i Legemets bageste Tredjedel 3, i det midterste 2 eller 3, 
i det forreste i Almindelighed 2 Straalebærere, lige saa fine som 
Torntappene, men udvidede lancetformigt paa tværs i deres øvre 
Ende, nedenfor det Punkt, hvor de dele sig gaffelformig for at optage 
Finnestraalernes Ledhoveder; de ere selvfølgelig lejrede lodret, parallelt 
med Torntappene, og udfylde til Dels Mellemrummene mellem disse, 
saaledes nemlig, at Torntappene naa halvt op forbi Straalebærerne, 
disse halvt ned forbi disse. Det første Par tynde Ribben, saa 
lange som 2 Hvirvler omtrent, fæster sig paa 8de Hvirvel (maaske 
er der foran dette et Rudiment paa 7de), det sidste paa den 24de; 
de forreste gaa skraat i Retningen bagud, de følgende antage en 
Stilling, som mere og mere nærmer sig til den vandrette; de forreste 
— ere fæstede henimod Spidsen af de skraat bagtil nedstigende korte 
Nedrebuer, men de flytte sig snart højere op paa disse, i Vinkelen 
mellem dem og den fra Hvirvelens bagre Del skraat nedstigende 
Pladedel. Med den 25de Hvirvel afbrydes denne Udvikling brat, og 
fra Midten af hver Hvirvel forlænge sig nedad jævnsides to næsten 
traadfine Forlængelser, i Begyndelsen korte og aldeles lodrette, der- 
efter længere og mere skråa; i Legemets sidste Afsnit er deres 
" Retning saa skraa , at deres Endepunkter falde midt under den 
følgende Hvirvels Midtpunkt, men de synes at være dobbelte i hele 
Rygradens Længde.!) 
me EsENEDS 
") Mange Steder ser det ud — som Følge af Brud? — som om ogsaa disse 
Forlængelser vare indleddede paa Hvirvlernes Nedrebuer; jeg tror dog 
ikke, at det er Tilfældet. Men det bør dog efterses, naar friske Exem- 
triangulære, 
