90 
" kunde man se dem paa nært Hold paa Kornmarkerne, hvor de 
meget langsomt trippede omkring; i Efteraaret vare de sky Ø 
»Kyllingerne ses der forholdsvis meget lidt til, og de faa, man 
ser, ere nogle, smaa magre Stakler." (Af et Brev fra Ringkjøbing- 
Egnen 28/40, trykt i Nationalt: 39/49.) Thorsted Sogn påa en 
stor Sandslette, hist og her bevoxet med Lyng, blev der ofte i 
tidlig om Morgenen set meget store Flokke. (Kapt. Øst. D.3)V 
Om Steppehønsene påa Holmlsands K lit, mellem Ringkjøbing 
Fjord og Vesterhavet, har Architekt Ha gerup skaffet Oplysninger 
fra Lærer Jørgen Pedersen i stk omtrent midt paa Land- 
tungen. i: 
De første skulle være sete allerede sidst i April; de komi 
Smaaflokke, der stadig fløj mod S. langs Klitten. Adskillige bleve 
der om Sommeren. Kun nogle faa forsøgte at yngle; de fleste 
levede uafbrudt i Flokke. Om Aftenen samledes en 80—100 
Stykker i Klitterne; om Morgenen fløj Flokke paa 10—20 ud påa 
dyrkede Marker, mest paa Pløjejord eller Stubmarker; nogle, der 
fandtes dræbte under Telefontraade, havde i Kroen Bygkorn og 
Frø af vilde Planter. Man har set dem bade sig i løs Muldjord. 
I September mærkede man en Aftagen i "deres Tal. Endnu i 
Januar 1889 bleve nogle fåa sete; 15de Januar blevet Par set 
S. for Bjerregaard, paa Syd-Enden af' Holmslands Klit. 
Nogle faa bleve sete parvis, og i Juni fandtes i Klitterne 
nogle faa Reder med 2 eller 3 Æg (Æggene beskrives meget nøj- 
agtig i Beretningen; saa vidt vides, bleve ingen Æg tagne); 
Steppehønsene rugede saa fast, at man næsten kunde træde påa 
dem. TI Juli skulle nogle faa Kyllinger, endnu dunede, ikke fjer- 
klædte, være sete i Sandklitterne, løbende i de voxnes Flokke. 
Den Mand, der i 1863 samlede baade Æg og Fugle til Told- 
kontrollør Bilow i Ringkjøbing, har sagt, at Steppehønsene den- 
Sang vare mindre talrige, men ynglede oftere; da de ikke dengang 
vare fredede, forsvandt de Millet: (Lærer. J. Pedersens Brev er 
af 24/4 89.) ” 
12te December blev set en Flok Påa henved 30 flyvende ved 
