216 
Det kan altsaa næppe undre os, om disse Former og Teleosterne 
med Hensyn til Udviklingen af den Miillerske Gang virkelig skulde 
vise sig væsentlig overensstemmende. 
Hvorledes Forholdene ere hos Dipnoi, skal kun lige berøres. 
Der findes her fortil aabne, selvstændige Ovidukter, som meget 
ligne Batrachiernes; de forenes bagtil og munde umiddelbart foran 
Nyregangene, med hvilke. de slet ingen Forbindelse have. "Nogen 
umiddelbar Lighed med Benfiske findes altsaa kun i dette Forhold 
og i Udmundingen. Om deres Udvikling tør vel antages, at den 
vil ligne Paddernes. ; 
Det Resultat, jeg altsaa for Teleosternes Ovidukter kommer til, 
at de' ere "homologe med de andre Vertebraters Ovidukter eller 
Millerske Gange, vil med andre Ord sige: den af Waldeyer op- 
stillede Hypothese hår i det mindste delvis truffet det rette; kun 
delvis, thi en Omvoxning og Indeslutning af Ovariet ved den Millerske 
Gang finder ikke Sted, men kun en Sammensmeltning af denne med 
Ovariets Bagende eller med Ovariet i Nærheden af Bagenden. Det 
sidste gjælder de Tilfælde, som undertiden forekomme, saaledes hos 
Torskene, hvor Ovidukten udspringer ventralt fra de sammen- 
smeltede Bagender af Ovarierne, der da forlænge sig blindsækagtig 
bag Oviduktens Udspring. Lignende er Forholdet hos Lepidosteus, 
hvor Ovarierne vel ere fuldkommen adskilte, men hvor Ovidukterne 
ligeledes fremgaa foran Ovariets Bagende. Ontogenetisk ere disse 
Tilfælde jo ikke forfulgte, men det frembyder ingen særlig Vanske- 
lighed at tænke sig Ovidukten opstaa i Mesoariet paa lignende 
Maade som hos Zoarces. ; 
Af de andre i Indledningen nævnte Hypotheser kan Brocks 
siges til en vis Grad ogsaa at have truffet noget af det rigtige, 
nemlig forsaavidt han lader Ovariets Sækform opstaa ved en Om- 
dannelse af selve dets primitive Baandform, uden at tilkalde den 
Miillerske Gang. Er det end ikke nogétsteds paavist, at Ovarial- 
| hulen fremkommer ved direkte Sammenrulning af Genitalbaandet, 
Saa er dog den virkelig stedfindende Proces i nogle Tilfælde ikke 
saa langt fjærnet derfra; større er derimod Afvigelsen med Hensyn 
; 
RS EL DET SSP DES SES LSE URE FE SE os NERE SE ASSER rear nn ft 
