223 
blive til Æg, medens andre fortsætte Delingen; samtidig voxe nogle 
af de omhyllende Stromaceller ind, som i de tidligere Stadier, for 
at afskjære nye Grupper eller omgive de enkelte Æg med Fol-. 
likelhinder. 
Som man vil se, bliver der da efter min Opfattelse en fuld- 
kommen Overensstemmelse mellem Regenerationsphænomenerne hos 
begge Kjøn: der findes hos begge stadig Oplag af de- 
lingsdygtige Kjønsceller, hvorfra Fornyelsen udgaar, 
men en direkte Nydannelse finder ikke Sted. 
At Grupper af Kjønsceller findes i ethvert Benfiskeovarie, er 
overmaade let at iagttage, og de ere da heller ikke undgaaede tid- 
ligere Undersøgeres Opmærksomhed, men disses Fortolkning af dem 
er rigtignok en anden, og i Overensstemmelse hermed opfattes Re- 
produktionsprocessen ogsaa anderledes, oftest saaledes, som den i 
Almindelighed fremstilles som gjældende for Hvirveldyr overhovedet, 
altsaa i det væsentlige i Harmoni med den Waldeyerske Æg- 
dannelseslære. 
Waldeyer!) selv siger om Esox: ,,Grade wie beim Eierstock 
der Fråsche finden sich nun zahlreiche kuglige oder schlauchformige 
Anhåufungen von dunkelgekårnten gråsseren Zellen in die binde- 
gewebige Wandung des Ovariums eingelassen, die mit den epitheli- 
alen Zellen der Innenwand in directer Verbindung stehen, mitunter 
aber ganz isolirt, ohne allen Connex mit einer allgemeinen Epithel- 
auskleidung, angetroffen werden. Auch hier unterscheidet man bald 
die Primordialeier als durch ihre Gråsse und die Grisse des Kerns 
ausgezeichnete Zellen, gewdhnlich mehrere in einem solchen Haufen ; 
dazwischen kleine, ganz blasse Zellen, die wiederum den eben ge- 
schilderten Epithelzellen vollkommen gleichen.” Begge Elementer 
i disse Hobe betragter Waldeyer som opstaaede i Ovarialhulens 
Epithel, ,,Kimepithelet"; ved at Ovariets Bindevæv voxer ind i 
Hobene, adskilles disses enkelte Primordialæg tillige med de om- 
givende uforandrede Epithelceller i Follikler, hver altsaa bestaaende 
7) Eierstock und Ei p. 79, 
