254 
Liv igjennem vil udgjøre en af dets største Glæder, men ogsaa 
som den, ved hvis Undervisning, saa vel som ved den med den 
botaniske Have og sammes Samlinger under Deres Bestyrelse saa 
hensigtsmæssig forbundne frie Adgang for de Studerende, som denne 
Stiftelse frem for 'de fleste lignende vil kunne rose sig af, jeg er , 
sat i Stand til at erhverve mig de mest fornødne Kundskaber, .. 
saa er det ogsaa Dem, jeg skylder den første Underretning ... 0.s. v." 
Juraen synes ikke just at have interesseret ham meget; snart 
vendte han den helt Ryggen og blev 1808 Sekundlieutenant ved 
det Sjællandske Skarpskyttekorps. Een Grund til at han forlod 
Juraen, var vel ogsaa Faderens overdrevne Finfølelse; han skal have 
"sagt til Sønnen: ;,Ja, min gode Morten, saa længe jeg er i Embeds- 
stilling, faar Du ingen Ansættelse". Allerede 1812 tog han imid- 
lertid sin Afsked fra Armeen og tiltraadte sin Grønlandsrejse, 
fra hvilken han først kom tilbage 1814. 
Grønlandsrejsen. Det er aabenbart Wormskiolds levende Sans 
for Naturforskningen og særlig for Botaniken, der førte ham til dette, 
den Gang .endnu i alt Fald i botanisk Henseende saa yderst lidt 
bekjendte Land, og om han end af ,,Den grønlandske Handels" 
Direktion fik al mulig imødekommende Hjælp, saa har dog hans 
Fader afholdt Rejsens Udgifter (deriblandt f. Ex. en Slags ,Drikke- 
skilling" paa 100 Rålr. til Skibets Fører), hvad man bl. a. ser af 
den Omlyggelighed, hvormed den tretiaarige unge Mand i sine 
Breve til ,,sine kjære gode Forældre" stadig gjør Regnskab for 
sine Udgifter. Om Staten har ydet noget direkte Tilskud, f. Ex. 
i Anledning af en Person, Heiliger, hvem Wormskiold i sine Breve 
betegner som ,,Sekretær" og.som sin »Medarbejder" !), og som Vår 
med ham som naturhistorisk Tegner, er mig ikke klart; der tales 
om, at denne Heiliger var med paa ,,kongelig" Bekostning, 08 i 
alle Fald erholdt han ved Kgl. Resolution af 14de Marts ,samme 
Fordele og Bfeenkigelser i Henseende til Levnetsmidler under sit 
1) Ifølge mened Handels Arkiv var det Kancellist i Gense, 
missariats-Kollegiet, F. G. Heili 
