324 
Kredse af simple Torne, optræder i en større eller mindre Længde 
af det øvrige Legeme ringformig ordnede, smalle Plader, hvis 
Rand er indskaaret i 3—8 Takker. Bagtil aftager gradvis Tak- 
kernes Antal, saa at de bageste Plader ere reducerede til simple 
Torne. Med Undtagelse af en enkelt Art, C. hispidus Feds., som 
skal have Torne gjennem hele Legemets Længde, ophøre disse 
ellers henimod eller lidt forbi Midten af Legemet. 
Det undersøgte Exemplar, som er en Hun, har en Længde 
af Im, en .største Bredde af c. Im, Lidt bag Legemets Midte 
ses en lille Kjønsaabning. Den korte, kun svagt hvælvede Hoved- 
ende er noget smallere end den efterfølgende Del af Legemet og 
ligner meget en terminal Sugeskaal. Den er væbnet med 8 Kredse 
af Torne, og de to Læber, som rage op over dens forreste, noget 
nedsænkede Flade, ere hos det undersøgte Exemplar paa Ydersiden 
nyreformigt indbugtede. Den mod Bugsiden vendende Del er noget 
opsvulmet, og et trekantet, fordybet Parti, som ligger mellem denne 
Opsvulmning. og de to Læber, turde muligvis være Mundaabningen, 
som i såa Tifælde har en ganske anden Plads end hos C. robustus 
i Følge Diesings Figur. Bagenden springer frem over Analaab- 
ningen med et trelappet Parti. Tornbevæbningen er kun stærk 
og tæt i Legemets forreste Trediedel og ophører ganske lidt bag 
Midten. I den forreste Del have Tornene Form af rectangulære 
Plader, hvis bageste Rand er indskaaret i tre Takker, hvoraf den 
midterste er ubetydelig større end de andre. De bageste Torne 
ere enkelte, og Tornbevæbningen forsvinder næsten umærkeligt, 
idet Tornene gradvis aftage i Størrelse og i Tæthed. 
Af denne Slægt er der hidtil beskrevet følgende 5 Arter: 
Cheiracanthus robustus Dies. fra Maven hos Felis catus og Felis 
concholor (Brasilien). Annalen des Wiener Museums 2. B. 
1839, v. Drasche i Verh. zool. bot. Gesells. Wien, XXXI, 
1882, 
Ch. gracilis Dies. fra Tarmkanalen hos Sudis gigas Cuv. (Brasilien), 
iisdem locis. 
