137 
f. Ex. i Fnjéskadalen!), men ogsaa paa mere udsatte Steder, hvor 
Hovedarten mangler, undertiden temmelig højt paa stejle Bjærg- 
skraaninger. I N.-Isl. har jeg taget den ved pårdarstadir %/s, Vaglar 
i Fnjéskadalur &/g8, Skard i Dalsmynni &/g og Låtrastrønd "/g 91. 
Hraundalur "8/7 og Kaldalén ?9/7 93, begge i NV.-Isl. 
(B. nana X odorata?) ,,Sandsynligvis denne Form" (Ostenfeld 
Hansen). Denne Form, som hidtil ikke er bemærket i Island, fandt 
jeg imellem Birkekrat ved Stéruvellir i Bårdardalur, N., ?”/s 94. Jeg 
antog den først for B. odorata var. alpestris, men ved nærmere 
Undersøgelse viste det sig, at Bladene vare af yderst forskjellig 
Størrelse, nogle lignede med Hensyn til Størrelse og Form B. nana, 
andre B. odorata. 
Urticaceæ. 
92. Urtica urens L. Akranes, SV., %/10 91 (Bj. 0.)! Gardhus 
i Grindavik, SV. (Bj. Sæm.)! 
93. VU. dioica L. Midsamtuin ved Eyjafjørdur, N. (Organist Magnus 
Einarson)! Kålfanes, NV., "2/7 93. 
Anm. Fra sidstnævnte Sted er den allerede angiven af Eggert Olafsson 
(E. Olafsen og B. Povelsens Rejsebeskriv., S. 435), som kalder den 
»den store Brænde-Nælde" Urtica maxima; med ,,Netla 
(Urtica minor, samme Rejseværk S, 429); den gængse Brænde- 
nælde”, menes aabenbart U. urens, ikke U. dioica som Babington 
antager (Rev. of the Flora of Icel., S. 46). Om den siger 
E. Ølafsson, at den ,,kun findes paa Flatø'; men ingen af disse, 
lige saa lidt som Een af Olafssons Angivelser, er respekteret af 
rønlund. Disse to r, lige som en Mængde andre, ere saa- 
ledes for første el rån angivne herfra af E. Olafsson. 
Polygonaceæ. 
94.  Polygonum Persicaria L. Ved varme Kilder. Reykjanes 
ved fsafjørdur, NV., 23/7 93. Torfustadir, SV., 1895 (Magmis Helgason)! 
Efri-Reykir, SV., ?/z 94 (Åsgeir Torfason)! 
1) I Fnjéskadalen har den mærkelig nok faaet Navnet er 
Ft ER be BENN RISNE slesenes re eller B. odorat 
