301 
nemlig ikke muligt i dette at paavise skarpe, tydelige Cellegrænser; 
i talrige Kærner ligge spredt i et uregelmæssigt Maskenet, dannet 
å af protoplasmatiske Traade, og desuden findes meget store Hul- 
i rum af yderst uregelmæssig Form. End videre iagttages mindre 
i Hulrum, der meget ligne de i alle de øvrige Phylactolæmers 
DØ yderste Lag forekommende Ringceller. Disse, der først bleve paa- 
viste af Nitsche, bestaa af store Celler, hvis Protoplasma delvis 
har dannet, eller er bleven omdannet til, en større eller mindre 
kuglerund Gelémasse, som trykker det øvrige endnu ikke omdannede 
halvmaaneformede Protoplasma, der indeslutter Cellekærnen, op imod 
Væggen. Geléen udtømmes meget let og hyppig, og der bliver 
da et Hulrum tilbage. Slige Dannelser optræde ogsaa hos Lophopus; 
VE men da Cellegrænser mangle, fremtræde de ikke her med en helt 
E saa ensartet Form og have et noget andet Udseende. Fremdeles 
er dette yderste Lag i Kolonivæggen ingenlunde ens overalt. 
Medens det påa Under- og Oversiden af Kolonien indeholder 
færre, men særdelés store Hulrum og talrige Spalterum, finde 
vi ude mod Knopskydningszonen et betydeligt større Antal, men 
gennemgaaende mindre Hulrum; heller ikke faar man her saa 
meget Indtryk af Vævet som et Maskevæv; det viser sig som et hist 
og her gennemhullet protoplasmatisk Lag, hvori der forekommer 
talrige Kærner og et meget stort Antal ringcelleagtige Hulrum; jo 
højere man kommer op paa Rygsiden, des mere vidmasket bliver 
Vævet, des større blive de store uregelmæssige Hulrum og i des 
mindre Antal optræde ogsaa de mere regelmæssige, ringcelleagtige 
Hulrum, Ringcellerne. Nu og da har jeg paa det meget store 
Antal Præparater og Snit, jeg har. forfærdiget af Knopskydningszonen, 
ment at kunne se Cellegrænser ude i dette Parti; dog har jeg ikke 
kunnet opnaa Sikkerhed herom. i 
Iagttager man imidlertid nøjere Vævet ude i Knopskydnings- 
zonen, ser man, at det stærkt kornede Protoplasma særlig grup- 
perer sig tæt om Kærnerne. I disse smaa, afgrænsede Proto- 
plasmamasser kan man nu og da ind imod Kærnerne iagttage en 
ganske svag, lysbrydende Prik (Fig. 26 a, a", b). I dennes umiddelbare 
