322 
der iøvrigt ogsaa vilde være forbundet med stor Vanskelighed, da 
de kun opstode paa de til Rødderne tiltrykte, vandrette Skud, der 
ikke kunde løsnes fra Underlaget. 
Om fossile Ferskvandsbryozoer. 
Tab. I, Fig. 9. 
Det ligger nær at spørge: Hvor langt gaa vore Ferskvands- 
bryozoer tilbage i Tiden? Kender man intet til dem i fossil Til- 
stand? Mærkelig nok har man fra zoologisk Side hidtil ikke taget 
dette Spørgsmaal op, skønt Statoblasterne allerede i c. 10 Aar have 
været velbekendte Danneélser, saa vel for svenske som for tyske og 
engelske Geologer. Ved de nyere mere systematiske Undersøgelser 
af de nordeuropæiske Tørvemoser, fra hvilke saa mange Spørgsmaal 
af betydelig videnskabelig Værdi ere blevne fremdragne og nøjere 
belyste, er man mellem talrige andre lidet paaagtede Levninger af 
Fortidsmosernes lavere Fauna ofte stødt paa forskellige Statoblaster, 
ja de have endog været til Stede i meget stort Antal i de undersøgte 
Tørveprøver. Det er i og for sig ogsaa indlysende nok, at disse 
haarde, faste Kitinskaller ypperlig maa kunne opbevares gennem 
Aartusinder i Tørve- eller Lermasserne. Idet jeg i øvrigt henviser 
til et mindre Arbejde"), skal jeg kun fremdrage, at Plumatella's 
Svømmestatoblaster — det være sig repens eller fungosa, hvad 
jeg ikke med Sikkerhed har kunnet afgøre — i Mængde ere blevne 
fremdragne fra svenske Tørvemoser, blandt andet ved Dr. Gunnar 
Anderssons Undersøgelser; de ere sikkert kendte fra Egeperioden. 
Desforuden har jeg fra Dr. K. J. V. Steens trup modtaget talrige 
Plumatella-Statoblaster, udvaskede af interglaciale Lerlag i Lønstrup 
Klint, Vestjylland, og desuden Resterne af en Anodontaskal, påa 
hvilken der fandtes talrige siddende Statoblaster, vistnok tilhørende 
Pl. fungosa (se Fig. 9, Tab. I). 
, 
1) Om Ferskvandsfaunaens Kitin- eg Kisellevninger i Tørvelagene. Medd. 
fra dansk geol. Forening, 1896, hvor Litteraturen findes angivet. 
