330 
bedste Tak. Det er navnlig det fuldstændige Ukendskab til denne 
Kolonis Kopskydningsforhold, der gør mig ude af Stand til nærmere 
at indrangere denne Form i Systemet. 
Om Bevægelsen hos Ferskvandsbryozoerne. 
Det er en fra gammel Tid velbekendt Sag, at Cristatella 
glidende kan bevæge sig hen over Underlaget. Dumortier og Van 
Beneden paastode noget lignende for Lophopus' Vedkommende, 
medens Allman derimod nægtede dette. Kraepelin har direkte 
iagttaget Bevægelsen og formoder, af den kun finder Sted hos unge 
Kolonier. 
Desuden finder man paa flere Steder i Nitsches og Kraepelins 
Arbejder Meddelelser om, at de ganske spæde Plumatella -Ko- 
lonier, der lige ere komne ud af Statoblasten, eje en, om end 
svag saa dog tydelig, Bevægelsesevne. Man har altid fremstillet Cri- 
statella's Bevægelse som noget enestaaende og fremmedartet indenfor 
Ferskvandsbryozoerne, hvad der imidlertid er ganske fejlagtigt. Paa 
dette som paa alle andre Omraader fremviser Cristatella kun For; 
hold, der ere Enderesultatet af Udviklingsforhold, der allerede tage 
deres Begyndelse indenfor Plumatellerne. Inden Lophopus vøjere 
var bleven studeret, kunde man imidlertid ikke faa Klarhed over 
dette. 
Tager man en ung, lige afsnøret Koloni af Lophopus for sig 
"og betragter den nøjere under Lupen, vil man meget ofte kunne 
se en ganske regelmæssig om end meget langsom Fremadgliden. Ofte 
drejer hele Kolonien sig om; man ser Lophophorerne bevæge sig i 
den Retning, mod hvilken Koloniens Bevægelse foregaar; sætter man 
en Vandlupe tæt ned til Kolonien, kan man endog direkte se de 
ganske unge Lophophorer fra Knopskydningszonen snart klæbende 
sig med de spæde Tentakler til Underlaget og snart atter slippe det; 
øjensynlig hjælpe disse stærkt til under Omdrejningen. Om Aftenen 
"Kl. 9 satte jeg 4 Kolonier, omtrent lige store, med 3 Centimeters 
