336 É 
akklimatiseret sig, og i den Tid standser al Bevægelse for alle 
Koloniers Vedkommende. 
Det ligger nær at spørge, om Evnen til Bevægelse spiller 
nogen Rolle for Bryozoerne. Nogen direkte Fordel ved at flytte 
sig nogle faa Centimeter i Løbet af et helt Døgn er der jo næppe, 
tilmed da Bevægelsen er -fuldstændig vilkaarlig, uoverlagt og aldrig 
Svar paa Irritation ude fra. Derimod har Evnen til Bevægelse 
faaet Indflydelse paa to vigtige Forhold, Koloniens Form og den 
ukønnede Formering ved Deling. 
Vi have jo ovenfor efter Braems Iagttagelser set, hvorledes 
Cristatella-Kolonien netop ved Hjælp af sin Bevægelighed kan gåa 
over fra den cirkelrunde til den lange, ormeagtige Form, ligesom 
vi ogsaa samme Steds saa, at Lophopus - Koloniens lappede Form 
blandt andet skyldes Koloniens mindre Bevægelighed. 
Hvor nøje den ukønnede Formering ved Deling staar i For- 
bindelse med Koloniens større eller mindre Bevægelighed, ser man 
bedst af, at den kun finder Sted hos de Former, hvor Bevægelig- 
heden findes i nogen nævneværdig Grad, navnlig hos Lophopus 0g 
Cristatella. Om tilsvarende Forhold hos Pectinatella savne vi enhver 
Oplysning. Det er ogsaa ganske klart, at den ukønnede For- 
mering ved Deling af Kolonien næppe kunde have nogen særlig 
stor Betydning, hvis Delingsstykkerne ikke vare i Stand til at 
flytte sig ud fra hverandre. Hos Lophopus har jeg iagttaget dette 
Forhold meget nøje. Det er ovenfor omtalt, hvorledes Lapperne 
sondrede sig ud fra Moderkolonien, og vi saa, at den lille Koloni 
ikke rykkede ud af den fælles Gelékappe, inden Saaret bagtil var 
lægt. Paa Grund af Polypidernes Træk fremefter føres nu den af- 
snørede Lap, der jo ligger ganske frit og løst inde i Gelé- 
kappen, ud af denne og vandrer langsomt bort fra Moderkolonien. 
Man bemærker stadig bag ved den en tynd Gelémasse, svarende til 
Cuticularmembranen hos Cristatella. . Bedst iagttager man slige 
vandrende Kolonier paa Stængler; for oven sidder ofte en enkelt 
større Koloni, og nedad følger derpaa et betydeligt Antal. 
Som vistnok stammer fra denne; ofte ser man, at de længst 
É 
i 
i 
; 
j 
| 
