I 



40 





tale de Arter, hvis store Udbredelse i hiint Land allerede er 

 tilstrækkelig bekjendt (f. Ex. Daddelpalmen , Agaven , Ricinus. 

 Phytolacca decandra), men blot nævne nogle mindre anseelige 

 Planter, som jeg ikke troer tidligere have været bemærkede i 

 den spanske Flora. 



Oxalis viol acea L, 



(Jacq. hort. Vindob. Tab. 180.) 



roser i overordenlig Mængde i Markerne omkring Byen Santan- 

 der, hvor den ofte er i den Grad besværlig, at den qvæler al 

 Sæden. Den er i saa hoi Grad almindelig, at den endog har 

 2 Navne, nemlig „Pan de Cuco" (Larvernes Brod) og „yerba 



mala" (den onde Urt), men uagtet . dens Hyppighed sogte jeg 

 imidlertid forgjæves Oplysninger om, hvorledes den var bragt 

 dertil; jeg fandt ingen Botanikere i Byen, og kun hos en 

 Bonde fik jeg den Underretning, at Franskmændene have bragt 

 den derhen. Da Spanierne imidlertid, især i de nordlige Pro- 

 vindser, tillægge Franskmændene Skyld for alt Ondt, turde 

 jeg ikke lægge nogen videre Vægt derpaa. Muligviis har 

 den engang været dyrket ligesom O. tetraphylla Cav., med 

 hvilke den har Lighed ogsaa i de underjordiske Dele, dog 

 vidste min Hjemmelsmand ikke at sige mig, om den nogensinde 

 havde været forsogt at spises. Men det kunde ogsaa antages, 

 at den er bleven hidfort med Skibe fra Nordamerika, hvor den 

 har sit Hjem. 



Denne Plante udmærker sig ved talrige Smaalog, der ud- 

 gaae ved korte Udlobere fra Moderloget, hvilket er beklædt med 

 hindeagtige, randhaarede, stærkt servede og tilsidst optrævlede 

 Skjæl. Indenfor Smaalogenes Skjæl opbevares et Secret af hoirod 

 Farve. Foruden de almindelige Adventivrodder, som ud,gaae fra 

 Logets Basis, findes hos storre Exemplarer tykkere, kjodfulde 

 Rodtrævler med et stærkt udviklet, saftfuldt, næsten gjennemsig- 

 tigt Barklag, ligesom Tilfældet or hos O. tetraphylla Cav., der 

 almiudcligen dyrkes i Haver. 





