51 





flere Forhold, som synes at tyde paa, at de i deres Bygning o 

 Udvikling ikke stemme overeens med deU der ansees for almeen- 

 gyldigt for de dicotyledone Stænglers Bygning og Udvikling. 



■ 



' . Imedens saaledes de Stængler, der ansees som Typer for den 

 dicotyledone Stængelbygning, have udviklede Stængelstykker) ere hos 

 mange Mellemstokke Stængelstykkerne ikke udviklede , saa at Bla- 

 dene synes at folge umiddelbar paa hverandre, uden at der er 

 noget Stængelstykke imellem dem. Schleiden*) har forst gjort 

 opmærksom paa det urigtige i, at medens de monocotyledone Plante- 

 stængler, hvis Bygning er bedst kjendt, have ikke udviklede Stængel- 

 stykker, sammenlignes disse ikke med de tilsvarende dicotyledone 

 Stængler, men med dicotyledone Stængler med udviklede Stængelstyk- 

 ker, hvorimod der intet Hensyn tages til hines Bygning og Udvikling. 



Fremdeles kan man ikke negte, at der for den umiddelbare Be- 

 tragtning ikke synes at være nogen Forskjel i Form, Bygning og Væxt 

 imellem enkelte dicotyledone Mellemstokke, t. Ex. Mellemstokken 

 af Anemone nemorosa, og flere monocotyledone Mellemstokke, t. Ex. 

 Mellemstokken af Polygonatum anceps, saa at man skulde troe, 

 at saadanne Mellemstokke dannede et forbindende Led mellem den 

 monocotyledone og dicotyledone Planterække, paa hvilke de Ungerske 

 Grundlove**) for Stænglernes Væxt ingen Anvendelse vilde finde. 



I Mellemstokkenes Bygning finde vi ikke faa Eiendomme- 

 ligheder; Parenchymet har aldeles Overvægten over Karbund- 

 terne ligesom i mange overjordiske, griinne, eenaarige Stæng- 

 ler. Ifastlaget mangler hos de allerfleste dicotyledone Mellem- 



■ 



stokke, ligesom Prosenchymet i det Hele er tilbagetrængt. Kar- 

 bundterne have oftest en meget simpel Sammensætning, idet 

 Vedcellerne hos de fleste mangle, saa at hine alene bestaae 

 af Karrene og Kambiallagct , der dannes af tyndhindede , saftfo- 

 rende, langstrakte Parenchymceller, hvilke oftest have vandrette 

 Skillevægge, men ogsaa undertiden ende i en Spids; de have 



*) Schleiden, Beitråge zur Botanik. 1. B. S. 29. 

 **) Endlicher og Unger. Grundzuge der Botanik. S. 88. 



4* 



