69 



Alle Karbundteriic opstaae som enkelte, men vove senere sammen 

 og danne Forgreninger, idet de berore hinanden med deres Kam- 

 biailagj deraf opstaaer den forgrenede Form, som Karbund- 

 terne have. Ethvert Karbundt afslutter sin Væxt i den forste 



* 



eller anden Yegctationsperiode* 



Uagtet de fleste, især Heeraarige Stængler, kunne udsende 

 Birodder, er der dog i vort Klima ingen Stængelform 5 som er 

 saa rigelig udstyret med disse Organer eller med Anlæg dertil 

 som Mellemstokkene. Gjennemskjærc vi saaledes en ældre Au- 

 rikelmellemstok, finde vi den opfyldt med gule Pletter, som 



let falde i Oinene mellem de hvide, med Stivelsekugler fyldte 

 Celler; disse gule Pletter hidrore fra Birodderne , der i 

 mange Retninger gjennemkrydse Mellemstokken. Under Mikro- 

 skopet vise de sig at være sammensatte af Celler, som have 

 en ganske anden Form end de omgivende og ere leirede 



i 



en anden Retning* 



Den færdige Birod er sammensat af 



en pergamentagtig Overhud, hvis Parenehymcellcr have storre 

 Længde end Brede. Det samme er Tilfældet med de Celler, 

 der sammensætte Barkla'get, som ligger under Overhuden* Midt 

 igjennem Roden strækker sig et Centr alkarbundt, der bestaaer 

 af Spiralkar og Kambialceller, hvilke sidste findes udenfor Kar- 



ogsaa imellem dem *). Paa Spidsen af 

 Roden findes et andet Kambiallag, som Trecul **) kalder 

 pileorhiza — Rodhætten. Den danner et Kuglesegment paa 

 Rodens Ende og bestaaer af smaa uregelmæssig formede Celler, 

 som ere fyldte med Protoplasma og have utydelige Vægge. 



rene , undertiden 



* 



I den tidligste Alder, hvori jeg har kunnet iagttage Bi- 

 roden, seerj den ud som en lille, gulagtig Kegle, der er 

 fæstet til et af Mellemstokkens Karbundter. Dette Legeme, 





) nemlig i den Deel af Roden, som endnu er i sin Udvikling. 

 } ) Annales des Sciences naturelles. Botanique 1846. 



