

92 



blege Parenchymceller; af disse omdannes forst et enkelt til et 

 Spiralkar; det folgende Spiralkar opstaaer nedenfor det forste, 

 hvortil det slutter sig; senere fremkomme de netformige Kar (og 

 Prosenchymcellerne hos enkelte dicotyledone Mellcmstokke); en 

 Deel Kambialceller forblive uforandrede og udbrede sig fra Kara- 

 bialkeglen kaabeformig paa den udvendige Side af Karbundterne, 

 hvor de fremtræde som Kambialr ingen. Saasnart vi kunne opdage 

 den forste Begyndelse til Karbundterne, pege de rhod de unge 

 Blade, men altsom disse udvikle sig, boie Karbundterne sig 

 med Bladene til Siden, og denne Boining udad beholde de hele 

 deres Svrige Liv* Alle Karbundter opstaae enkelte og isole- 



% 



rede; forst senere danne de Forgreninger derved, at de voxe 

 sammen, hvor de stode sammen. Paa denne Maade er der det noieste 

 Afhængighedsforhold imellem Bladenes Udvikling og Karbundternes 

 Udvikling i Stænglen. Om nogle dicotyledone Mellemstokke gjælder 

 saaledes, hvad Mohl*) siger om de monocotyledone Stængler, „at 

 med Udviklingen af Corona er Karbundternes Udvikling afsluttet", 

 idet Karbundterne kun udvikle sig med Bladene. Hvor lidet af- 

 vigende Karbundternes Udvikling hos Monocotyledonerne er fra den, 

 der finder Sted hos de af os undersogte Dicotyledoner^ fremgaaer af 

 Mirbels og Naudins Skildringer af Monocotyledonernes Endeknop. 



Hos Mirbel**) findes en fuldstændig Beskrivelse af Palme- 



knoppen} den Deel af Stammen, som vi hos de dicotyledone Mel- 

 lemstokke kalde Kambialkeglen, kalder han Phyllophoren; han 

 beskriver den som „le foyer d'une reproduction incessante et 

 d un déplacement continu. Il y a lå comme un tourbillon qui 

 entraine les utricules naissantes*" 



,,Her findes utallige Traade — filets — tynde og gjennem- 

 „sigtige, som styre henimod de unge Blade.". 



Mirbel har iagttaget dem, „naar de styre henimod de endnu 



*) Mohl, vermischte Schrirten bot. Inh. S. 152. 

 **) Ann. d. Se. nat Bot. 1843. T. 20. S. 1. 



