106 





som ikke blot havde fuldendt Tandskiftet, men hvis Storrelse 

 viste, at den i al Fald var udvoxen, selv om den ikke var gammel; 

 til min store Overraskelse manglede den imidlertid ganske Pun- 

 gen, der ellers tilkommer Hunnerne hos denne Art lige saa vel 

 som hos de ovrige til samme Gruppe horende Pungrotter saasom 

 Didelphis virginiana , cancrivora^ Azarae o. s. v. ; men om end 

 Pungen var forsvunden, saa var dog det af Pattevorterne indtagne 

 Rum let kjendeligt fremfor den omliggende Deel af Underlivet ved 

 sin særegne Haarklædning og dannede en rundagtig Plet, 

 som var besat med noget forlængede, krusede, brunrode Haar, 

 aldeles som de sædvanlig findes paa dette Stod hos de med 

 Pung forsynede Individer; langs med den bagerste Rand af 

 denne Plet var Huden i et Stykke lidt fortykket og dannede en 

 netop for Foleisen mærkelig Fold, som saaledes var det eneste 

 Spor, der var bleven tilbage af selve Pungen; Pattevorterne ende- 

 lig vare kun ganske smaae Prikker, som neppe hævede sig op 

 over den omgivende Hud og bare tydeligt Præg af ikke at have 

 været i Virksomhed, i det mindste ikke i længere Tid. 



» 



Saa vidt selve min Iagttagelse; hvad nu Forklaringen af denne 

 mærkelige Kjendsgjerning angaaer, saa var der Noget i Inguinal- 

 regionens hele Udseende, der gjorde mig mindre tilboielig til at 

 antage Pungens Mangel for en tilfældig Anomali, en simpel 

 Monstrositet; thi hverken var Symmetrien i mindste Maade for- 

 styrret eller det af Pattevorterne optagne Rum i nogen Henseende 

 anomalt uddannet; derimod forekom en anden Formodning mig 

 at ligge nær, den nemlig, at Pungen, der jo dog kun er et i 

 Generationssystemets Tjeneste staaende accessorisk Organ, kunde 

 folge den periodiske Udvikling, som Kjonsorganerne i det hele 

 ere underkastede; at den derfor hos Pungrotterne maaskee forst 

 dannede sig, naar Dyret blev drægtigt, og at den, naar Ungerne 

 forlode Moderen, atter svandt hen eller skrumpede sammen*)- 

 Det er imidlertid ikke undgaaet mig, at ogsaa denne Forklaring 

 frembyder sine Vanskeligheder, og det har aldrig været min Me- 

 ning at fremsætte denne Gisning som en Erfaring , forend den 

 ved gjentagne Iagttagelser virkelig var bleven godtgjort. For at 

 kunne naae saa vidt, lod jeg mig det være i hoi Grad magtpaa- 

 liggende at samle saa mange af disse Pungrotter som muligt; 

 der blev imidlertid i den nærmeste Tid efter dette Tilfælde kun 



m 



bragt mig Hanner; senere fik jeg vel atter Hunner, dog kun saa- 

 danne, der havde nyfodte Unger i Pungen, og i hele den ovrige 

 Deel af mit Ophold i Brasilien bestræbte jeg mig forgjæves for 



) Jeg vil i denne Anledning minde om et Factum, hvormed Pungens tem- 

 porære Forsvinden hos Pungrotterne til en vis Grad jvilde have Lighed; 

 jeg mener den mærkværdige Iagttagelse, at Aptenodylespatagonica bærer 

 sit eneste Æg med sig og udruger det mellem Benene i en Fordybning 

 eller Pose, som atter ganske forsvinder, naar Udrugningen er forbi. 



