206 



Reroring med Indlaget paa nogle Steder er gaaet over til en 

 kornet Augitmasse, fra hvilken smaa Krystaller rage ind i Kalk- 

 spathen. Den vestlige Granitvæg er paa en stor Strækning be- 

 klædt af 2" — 4" lange Qvartskrystaller (b), der staa lodret paa 

 Væggen med den frie Ende ind mod Kalkspathen, men ere 

 saa fuldkomment afrundede, at ingen Krystalflader sees. Disse 

 Qvartsmasser ere en uren Rogqvarts og indeslutte Graphit- 

 krystaller, men især findes disse smukt krystalliserede inde i 

 Fordybningerne mellem de fremstaaende Qvartskrystaller. 



Paa den ostlige Granitvæg ligger derimod et Lag af ren 

 Graphit (e), der paa sine Steder har 6" Tykkelse. Denne Gra- 



i 



phit er udmærket bladet og staaer med sine Blade lodret paa 

 Graniten, saa at ogsaa her de frie Ender rage ind i og omslut- 

 tes af Kalkspathen, men Bladene ligge ikke Side om Side med 



plane Overflader, men ere krummede med deres frie Rande om 

 og mellem hverandre, som om de ved Udkrystalliseringen havde 

 modtaget Tryk fra alle Sider. Paa nogle Steder er Adskillelsen 

 mellem Graniten og Graphiten skarp, paa andre Steder træder 

 den sidste ligesom ud af Graniten ind i Kalkspathen. 



Den ovrige midterste Deel af Indlaget er udfyldt af Kalk- 

 spathen (d, d, d). I denne ligge hist og her store Rosetter af 

 Rogqvarts frit, aldeles lig den, der sidder paa den vestlige Væg, 

 men de enkelte Krystaller ere fuldt udkrystalliserede med deres 

 frie Ender. Mellem dem og i dem findes lignende udmærkede 

 Graphitkrystaller. Disse frie Qvartsrosetter kunne have over en 

 Fods Gjennemsnit, men foruden dem findes i Kalkspathen under- 

 tiden mindre vandklare Qvartskrystaller og smaa klare Qvarts- 

 korn, der kunne gaae over til et fint Sand, naar de ere samlede 

 paa enkelte Steder. Fremdeles findes Augit, snart i Korn snart i 2" 

 lange Krystaller, en enkelt afrundet Sphenkrystal, dels siddende 



paa Augiten, dels frit i Kalkspathen, en smuk hvid krystalli- 

 seret Skapolith og lysegronne Apatitprismer. Denne sidste er 

 den hyppigste, har afrundede Kanter og smaa tomme Blærerum 

 indeni sin Masse og opnaaer undertiden en Længde af 3—4". 



\ 





I 



