212 



forklarer dens Forekomst sammen med Feldspath, Epidot, Gra- 

 nat, Turmalin, Glimmer, Augit og Hornblende. Allermindst 

 kunne vi fole os tilfredsstillede ved den Erklæring, at Graphiten 

 er bragt ind paa sin Plads ved en Proces lig den, hvorved 

 forskjellige pseudomorphe Mineralier have fortrængt andre Mine- 

 ralier og substitueret sig selv i deres Plads, thi afseet fra, at der 

 derved i Virkeligheden Intet er forklaret med Hensyn til Detaillen 

 af dens Dannelsesmaade, saa beroer denne Paastand i Oere 

 Tilfælde paa en falsk Opfattelse af Pseudomorphiens Natur og 

 Væsen. Betragte vi nemlig en af Graphitkrystallerne fra Arthurs 

 Mine, finde vi, at den ligger frit udkrystalliseret i Kalkspathen 5 

 tæt omsluttet af denne og med sin rhomboedriske Stribning af- 

 trykt paa Kalkspathens tilvendte Sider, og at den udfylder sin 

 Form, den sexsidede rhomboedriske Tavle, med en Krystal, der 

 klover med en ægte Gjennemgang, der horer til den Krystalform, 

 den har, nemlig efter Fladen lodret paa Axen. Om en saadan 

 Krystal vilde vi under almindelige Forhold erklære, at den er 

 paa sin oprindelige Plads. Saaledes derimod ikke med Minera- 



* 



lier, der optræde i andre Former, som Brunjernsten efter Jern- 

 spath, Kalkspath efter Qvarts, Speksten efter Feldspath, thi saa- 

 fremt de have nogen ægte Gjennemgang, og det er med de fleste 

 ikke engang Tilfældet, er^ denne efter deres egen og ikke efter 

 den laante Forms. Derimod vil det nye Mineral kunne ordne sin 

 amorphe Masse eller de Smaakrystaller, hvoraf det ofte bestaaer, 

 ikke blot efter den ydre Form af det fortrængte Mineral men ogsaa 

 efter dets Gjennemgange. Naar derfor Berzelius siger, (Pogg. Ann. 

 B. LXXXIII. S. 394), at den Svovlkis, som han dannede ved at lede 

 Svovlbrinte til Jernspathkrystaller, ikke blot antog disses ydre Form 

 men ogsaa deres rhomboedriske Gjennemgange, saa kan dette ikke 

 forstaaes saaledes, at den virkelig var krystalliseret rbomboedrisk, 

 men kun, at dens amorphe Masse eller dens mikroskopisk 

 hemisphæroedriske Smaakrystaller havde ordnet sig efter Jern- 

 spathens ydre og indre Form. Men nu har Ingen nogensinde 

 paaslaaet, at Graphitens rhomboedriske Form ikke er dens egen, 





