

17 



Kimens Dele, saa at hele Froets Kjærne kun bcstaaer af en oval solid Masse, 

 hvor man ikke finder nogensomhelst Sondring af Stængelspire, Rodspire og 

 Froblade, ganske ligesom hos Orehideerne og Hypopityeerne. Ikke mindre 

 cha rak teris tisk er den hætteformige Afsnoring af for skj el lige af Blomstens 

 Dele. Den findes saaledes i den yderste af Blomstens Bladkredse hos Euca- 

 lyplus og Calyptranthes, hvor den frie Deel af Bægeret falder af som en los 

 Hætte, og i den anden Kreds af Blomstens Blade hos en stor Mængde af den 

 parole Verdens Myrtaceer (Syzygium, Caryophyllus, Acmena), hvor Kronens 

 Blade cre hætteformigt sammenvoxne og falde af paa samme Maade som de 

 foregaar nde. Hos Lecytbideerne viser nu det samme Forhold sig i de to 

 andre af Blomstens Bladkredse, nemlig Stovbladene og Frugtbladene. De 

 sammenvoxne Stovtraade voxe paa den ene Side ud og danne en Hætte oxev 

 Stflvveicn , og den øverste Deel af Frugten a fendre* som en Hætte elleret 

 Laag, hvorved Frugterne af disse Planter, da de ere meget store og tykskal- 

 lede, undertiden fa ae Udseende af kunstige Kar (Krukketræet). Da saaledes 

 de to for Myrtaceerne mest charakteristiske Forhold endog finde deres hoieste 

 Udtryk blandt Lecythidecrnc, er der vistnok ikke tilstrækkelig Grund til at 

 adskille disse Planter fra hinanden som forskjell ige Familier, om de ogsaa i 

 Vegetationsorganernc frembyde væsentlige Forskjellighcder; thi — som oven- 

 for bemærket — vise de nyhollandske Myrtaceer, at man ikke i alle Led af 

 denne Familie tor tillægge de Cliarakterer, som hentes fra Bladene, en saa 

 stor Betydning, som man ved udelukkende at tage Hensyn til de fleste af 

 den gamle og nye Verdens Former let kunde fristes til. 



Myrtaceerne hore overhovedet til de Familier, hvis systematiske Bcar- 

 beidelse langt hi} tilfredsstiller de Fordringer, som vi maae gjore til en na- 

 turlig Inddeling. Vi savne endnu noiagtige Analyser af de fleste Arter, dog 

 især af dem, som tilhore den gamle Yeråcn. Det vil fornemmelig være af 

 Vigtighed at faae noiagtige Undersøgelser over Froets Beskaffenhed. Der er 

 neppe nogen Tvivl om, at der i denne Henseende blandt den gamle Verdens 

 Former vil vise sig ligesaa væsentlige Forskjeliigheder soin dem, man i den 

 senere Tid har opdaget hos de amerikanske, og som ogsaa her ville kunne af- 

 give et sikkert Grundlag for en naturlig Inddeling. Den gamle og den nye 

 Verdens Myrtaceer henfores af De Candolle, Endlichcr og Lindlcy ti) samme 

 Subordo; men de Forskjeliigheder, som de fleste asiatiske Former vise enten 

 1 Bæger eller Krone, ere vistnok tilstrækkelige til at sondre dem fra de ame- 

 rikanske som en egen Subordo, idet de enten have sammenvoxne og hætte- 

 formigt affaldende Kronblade eller saaledes som adskillige af Biume i den se- 

 nere Tid fra Java beskrevne Slægter (Cleistocalyx, Strongylocalyx, Clavi- 

 »>yi tus, Microjambosa) affaldende Bægerblade. — Slægten Soneratia har ikke, 

 saaledes som i Almindelighed angives, halv oversædig Frugtknude, men 

 denne er aldeles fri, saa at jeg endog anseer det for tvivlsomt, om denne 

 SI *gt kan henføres til Myrtaceenies Familie, i hvilket Tilfælde den da maa 

 danne en egen Underorden. 



Hvorvidt Barringtonieerne med Rette fjernes af Lindley fra Myrtaceerne 

 Cr vel endnu tvivlsomt; hvis Kimen virkelig, saaledes som Endlicher angiver, 

 d «nner en sammenhængende Masse, turde Tilstedeværelsen af Frohvide 

 Bttaskee ikke være tilstrækkelig Grund til at fjerne dem fra Myrtaceerne, da 

 fimentoiderne jo ogsaa have Frohvide, ihvorvel den er meget mindre. 



2 



