

76 





efter Beretning, fyldt deres Baade med dens Æg paa Geirfugle- 

 Skjærene", — og har tillige derved vildledt Andre. 



Det varede imidlertid ikke ret længe, inden en Forandring i 

 denne Geirfuglens Udbredning indtraadte, da den kort efter maa 

 være forsvunden fra Geirfugleskjæret ved Vestmannoe. Faber, der 

 forgjæves sogte Geirfuglen der, ligesom ved Fugleskjærene, med- 

 deler i sin „Prodromus der islandischen Ornithologie" S. 49 5 at 

 under hans Ophold paa Vestmannoe 1821 fortalte den Islænder, der 

 havde allermest at gjore med det derværende Fuglebjerg, at han 

 for 20 Aar siden havde taget en Geirfugl paa Ægget, og at dette 

 var den eneste, han nogensinde havde seet. Inden Aarhundredets 

 Slutning var den altsaa forsvunden derfra, ikke blot som Rede- 

 fugl, men som besogende Gjæst*). At dette ingen midlertidig 

 Bortgang har været, kan skjonnes deraf, at det i de nye spe- 

 cielle Beskrivelser, som efter Opfordring fra det islandske lite- 

 rære Selskab udfores over hvert Sogn og Syssel ved Præsterne 



i 



og Sysselmændene, hedder om dette Geirfugleskjær i den for 

 noget over en halv Snes Aar siden indgivne Beskrivelse over 



■ 



Vestmannoe ved Stedets Præst: „Navnet viser, at her har Geir- 

 fuglen engang i Tiden havt hjemme, men nu sees den aldrig ved 

 Skjæret." **). 



Hvad derimod Reikenæs- Fugleskjæret angaaer, da var det 

 unægteligt at vente, at Fuglen langt bedre maatte kunne holde 







*) Da bande Fuglen og Ægget i lang Tid var som en Mærkværdighed op- 

 ophængt i Handelsbygningen paa Oen, kan man slutte, at den havde 



allerede dengang, omtrent 1800, været en stor Sjeldenhed. 





skabets Formand, Hr. Althingsmand Jon SigurSsson, 

 givet mig Adgang. 



