97 



• 



i dens Forsvinden, kan man ikke andet end fores til den An- 



I 



tagelse, at disse Udoer kun ere Levninger af en tidligere almin- 

 deligere Udbredning ogsaa paa saadanne Oer, som laae noget 

 nærmere ved Kysten, eller maaskee paa Kysten selv. En naturlig 

 Tankegang byder os nemlig at opfatte dens historiske Aftagen i 

 de sidste 200 Aar som en Fortsættelse af noget, der ogsaa i 

 Aarhundreder forud har fundet Sted, om det end ikke er skeet 

 efter samme Maalestok. En Fugl saa forsvarslos som Geirfuglen 

 kunne vi jo ikke lænke os ynglende ved Kyslen eller de nærmest 

 liggende Oer, uden i hoi Grad at blive Bytte for Rovdyr, Rov- 

 fugle og især Mennesker. 



5) Alle de nævnte Udoer ligge saaledes i Havet og dettes 

 Stromme, at kun ganske enkelte af dem, f. Ex. Funks-Island, 

 mere regelmæssig kunne blive herorte af Isgangcn. En Tilboie- 

 lighed hos Fuglen til at opholde sig i Nærheden af Isfjelde har 

 man derfor ingen Grund til at antage. 



6) Paa intet af alle de Steder, paa hvilke Geirfuglen er 

 blevet iagttaget i den historiske Tid, er den seet i en saa stor 

 Mængde, som paa 6erne ved Newfoundland. [ det Hele er den 

 vestlige Side af Atlanterhavet at betragte som Geirfuglens Hoved- 

 hjem i den historiske Tid, medens allerede de forste Efterret- 

 ninger, vi have om Geirfuglen paa 6erne ved den ostlige Side 

 af Atlanterhavet, omtale den som sjelden og kun i færre Indi- 

 vider. 



* 



7) Paa alle de nævnte Punkter er den imidlertid enten aldeles 

 forsvunden eller sin Udryddelse saa nær, at man, som vore Kund- 

 skaber for Oieblikket staae, ikke har synderlig Udsigt til, at der 

 er nogen slorre Colonie af den tilbage; paa det vestlige Geir- 

 fugleskjær ved Island lever og yngler den efter al Sandsynlighed 

 e ndnu, om end denne Colonie maatte være temmelig lille. 



8) Geirfuglens Forsvinden, der ikke maa opfattes som en Bort- 

 flytning, ikke engang som en Uddoen, men som en Udryddelse, har 

 «'» Hovedaarsag i Menneskets Ødelæggelser, idet man til det dag- 

 ege Livs Ophold har til visse Tider indfanget den i alt for stort 



7 



