10 



næsten naae hen til den folgende Række. Farven er nu graa med 

 svage lysere og morkere Tegninger. 



De 3 Exemplarer i Universitetsmuseet — af hvilke det stor- 

 ste har et Skivetvermaal af 12 mm og en Armlængde af 50 mm 

 hidrore fra den Greve Yoldi forhen tilhorende Samling. Deres 

 Findested er ubekjendt, muligvis Vestindien. Fra Ophiopeza fal- 

 lax Peters (Archiv fur Naturgeschichte, XVIII. S. 84) afvige de 

 ved Antallet af Mundpapiller og Armpigge og ved Rygpladernes 

 forskjellige Form. 



3. Ophiomyxa Miill. Trosch. 



7. Oph. caribæa Orstd. Ltk. mu 



i 



Skivehuden er blod og nogen. Mundpapillerne og Tænderne 

 ere brede og flade og i Randen delte i 3 — 5 skarpe og haarde 

 Spidser. Armene ere 4 Gange saa lange som Skiven er bred, 

 smallere og mere hvælvede paa Ryggen end hos Ophiomyxa pen- 

 tagona, beklædte af en blod Hud og bære 4—5 korte, lige lange, 

 ru Pigge, der tiltage i Tykkelse fra den underste til den overste. 

 Farven er skidengul uden Aftegning. Storreisen: Skivetvermaal 

 18 mra , Armlængde 83 fflm . — SU Croix, 5 Favne Vand (Orsted). 



Fra Middelhavets nærbeslægtede Art afviger den vestindiske 

 ved et forskjelligt Gjennemsnit af Armene (der hos Oph. penta- 

 gona ere mere brede og flade), ved sin eensartede Farve uden Pletter 

 eller Bælter, og ved at Randen af Tænderne og Mundpapillerne 

 hos Oph. pentagona er delt i mange flere og meget finere Takker. 



4. Ophiolepis Miill. Trosch. 



(med Fradrag af Slægterne Ophiura, Ophiocten, Amphiura og 

 Ophiopholis (see 1ste Bidrag) samt af Ophiactis (see Side 12). 



Oph. Januarii Ltk* Skiven er rosetformig beklædt med tag- 

 lagte Skjæl, mellem hvilke de ægformige fordybede Radialskjolde 

 ikke falde meget i Oinene. Grændsen mellem Skiven og Armene 

 er ikke skarp. Skivens Underside er dækket af smaa Skjæl. Mund- 



