

/ 



1 



35 



Afdeling af Juglandeerne (Engelhardtieae), som hidtil kun har 

 været kjendt fra Indien og de indiske der, hvor de i en vis Re- 

 gion især paa Java optræde som de hoieste og anseligste Træ- 

 former. Det for Juglandeerne meget charakteristiske Forhold, at 

 Frugten forneden er firrummet, men foroven enruramet, og at 

 et Fro udfylder alle 4 ufuldstændig adskilte Rum, opnaacr hos 

 Oreomunnea sit Maximum, idet ikke blot de 4 Rum næsten ere 

 fuldstændig adskilte, saa at de kun foroven ere forenede ved en 

 lille Aabning, men disse Rum ere atter ved halve Skillevægge 

 afdeelte hvert i 3 ufuldstændige Rum, saa at det ene Fro her 

 nedsender sine store bugtede Froblade i ikke mindre end 12 

 mere eller mindre fuldstændig adskilte Rum. Denne Slægt ad- 

 skiller sig desuden fra Engelhardtia ved Rægerfligenes og Arrets 

 Form, ved den tykke harpixholdige Froskal og ved Hylsterets Be- 

 skaffenhed, i hvilken Henseende den har en paafaldende Lighed 

 med Dipterocarpus. 



Af Valnodfamilien var endnu for faa Aar siden ikke nogen 

 Art kjendt i Amerika syd for de nordamerikanske Fristater, uag- 

 tet talrige Arter af Slægterne Juglans og Carya der spille en saa 

 vigtig Rolle, at Hickorytræcrne (især Carya tomentosa) be- 

 tragtes som de mest nationale af alle Træformcr og ved Nalio T 

 nalfesterne benyttes til deri at plante Unionens Stjerneflag. Forst 

 ved Liebmanns Reise i Mexico bleve to Arter bekjendte fra dette 

 Land, begge henborende til de to Slægter, som i Nordamerika 

 repræsentere Familien, nemlig Juglans pyriformis IJebro. og Carya 

 tetraptera Liebm. mellem 17°— 19° n. Rr. Ved den i det Fore- 

 gaaende beskrevne Art udvides denne Families Udbredningsphære 

 lil 9—10° n. Rr., hvor den hoie Vulkankjæde, som i Costa Rica 

 gaaer tvers igjennem Landet betegner den sydligste Grændselinie for 

 mange af de Planteformer, der ere charakteristiske for den nordlige 

 Hemisphære. Da Java i physisk-geographisk Henseende frem- 

 byder mange Analogier med Centralamerika, saa er det ikke uden 



« 



*) See Nat. For. vid. Med. 1850 p. 50. 



3* 



