r 



69 



de fleste andre Træer miste ialfald stedse flere Blade*), og je, 

 der blive tilbage ere halvvisne og forbrændte af den langvarige 



) Skjondt saaledes endeel Træer i den 'torre Aarstid staae bladldse Ser- 

 raderne, maa man derfor ikke forvexle dem med de saakaldte „Catin- 

 gas' 1 ; disse ere virkelige Skove, som i Tortiden miste alt Lovet, og endog, 

 hvor Torken vedvarer usædvanlig længe, kunne staae bladldse nogle 

 Aar irad uden at springe ud. De forekomme imidlertid ikke i de Egne 

 af Brasilien, jeg har bereist, og mit Emne forer det ikke med sig, at jeg 

 her skulde dvæle længere ved dem; kun skal jeg benytte Leilighcden 

 ti! at berigtige en mindre rigtig Angivelse af Prof. Burmeister i hans 



^ »~ ■ .-.~ -• r ,-- n 



Reise nach Brasilien S. 404, den nemlig, at Skovene i Camposegnene, 

 hvad enten de i Tårtiden miste Lovet eller ikke, alle iflæng skulle kal- 

 des Catingas, og derhos bemærke, at den Skov, hvilken lian særlig næv- 

 ner som en Catinga, den ved Fazendon Carrancas (saaledes og ikke som 

 B. skriver Carancos, hedder nemlig Stedet) ikke engang er nogen op- 

 rindelig, jomfruelig Skov, hvad han dog selv siger hine Skove skulle 

 være. Overhovedet lider Burmeisters Skildring af Camposegnene (lige- 

 som hans Bog i det hele taget) af aabenbare Feil og Misforstaaael- 

 ser og Forvanskninger af de brasilianske Benævnelser, hvilke jeg fin- 

 der mig foranlediget til at berore her, da de staae i Modsigelse til hvad 

 jeg ovenfor har angivet. Saaledes sondrer Burmeister mellem Campos 

 serrados og ,, Campos veros", hvilket sidste Navn slet ikke bruges i Mi- 

 nas og vel neppe engang ret vel kunde forekomme, da Mineirocn ialfald 

 vilde brugt Adjertivet verdadeiro; ved en tilfoiet Bemærkning gjores 

 Sagen kun dunklere, idet han nemlig siger, at Campos veros ci fore- 

 komme ved Lagoa Santa, men forst nordligere ved Diamantina og i 

 Minas novas; mener han med hiint IVavn Campos limpos, er Angivel- 

 sen urigtig; thi saadanne forekomme ikke blot i Nærheden af den 

 nævnte Landsbye, men overhovedet ligesaavel Syd og Vest som Nord 

 for denne; mener han derimod (hvad man ifølge den anforle Lokalitet 

 kunde fristes til at troe) de saakaldte „Campos agreslcs", da modsættes 

 disse i Landet selv (i Minas novas, Bahia, Piauhy etc.) ikke Sermdos 

 men „Campos miinosos 1 ', der navnlig udmærke sig ved en saftig, blod, 

 et sammenhængende Tæppe dannende Græsvæxt , medens de forstc 

 ere bevoxedc med de sædvanlige stive Camposgræsser. Urigtigt er det 

 fremdeles, naar Burmeister paastaaer, at der i Campos „nirgcnds M findes 

 „ein Nahrung bietender Frachtbaum" (S. 4I7); thi i Serraderne (og og- 

 saa i dem, som Burmeister naaede paa sin Reise) findes just til Exempel 

 flere Anona-Arler, der yde de store velsmagende „Araticu-Frugter", 

 fremdeles et til Myrtefamilien horende Træ, som bærer en behagelig 

 Frugt, „Mandapnså", af Størrelse som en Blomme, ogCagaiteira'cn (Myrtus 

 dysenterica), hvis gule lædskendeFrugter, nydte medMaade, ere lrgesaa 

 behagelige som uskadelige, endvidere smaae buskagtige Anacardier, der 



i rigelig Mængde yde deres saftfulde eiendommelige Frugt, den vel- 

 bekjendte „€aji"; dernæst er det ogsaa netop Serraderne, hvor Manga- 



