70 



Torke, saa at Serraderne i Slutningen af denne Periode have et 

 fortorret vissent og trist Udseende. 



Det er imidlertid ikke allevegne, at Campos-Vegetationen optræder 

 under Formen af Serrados; naar disse blive stedse aabnere og tyn- 

 dcrc 3 indtil der endeligen kun findes spredte enligt staaende Træer, 

 eller naar endogsaa disse og de storre Buske forsvinde, og kun Halv- 

 buskene og de perennerende Urter i storre eller mindre Antal blive 

 tilbage blandt Græsset, gaae de over i de saakaldte Campos lim- 

 pos, Campos descobertos. Endelig finder sine Steder (i S. Paulo) 

 ogsaa det Modsatte Sted; Serradernes Træer blive hoiere, faae 

 lige, ranke Stammer og danne en virkelig om end stedse endnu 

 lav Skov, Campos - Skoven, Brasilianernes saakaldte Catanduva. 

 Disse ere de tre Former, hvorunder Camposvegclalionen viser 

 sig; for imidlertid at fuldslændiggjorc Billedet af Mellembrasiliens 

 Campos slaaer det endnu tilbage med et Par Ord at omtale den 



■ 



Rolle, den virkelige „Mato" (Urskov) spiller i disse Egne (fra hvilke 

 , den jo, som alt bemærket, ikke er ganske udelukket), og det saa 

 meget niere, som den, om ogsaa mindre betydelig i Udstrækning, 

 dog afgiver Betingelsen for Camposegnenes Beboelse; thi baade 

 Serrader og Græs-Campos tjene hidtil ene og alene til Græs- 

 gange, og Agerdyrkningen er udelukkende indskrænket til Skov- 



■ 



bcira'cn (llancornia speciosH) har hjemme, hvis Frugt (Mangaba) horer 

 til de allerlbrtrinligste, som Brasilien frembringer. 



Naar endelig Burmeister troer, at Navnet Catinga skulde hidrore fra 

 en eiendommelig Ligt ved de saaledes kaldte Skove (S. 403), saa er han 

 ligesaa meget paa Vildspor, som et andet Sted i sin Reise. hvor ban me- 

 ner, at Guldminen „Saco" nu bærer „den zu ihrer eleganlen Erschci- 

 nung passenden Namen Florisbella' 1 (S. 380), medens dette er Eier- 

 indens og ikkeMinensNavn, og troer at en anden Mine, der bærer Navnet 

 bella fama (det gode Rygte), hedder (med et fransk Navn?) „Belle- 

 femme"\ lians Forklaring er saa meget besynderligere, som han seh 

 i en Note efter St. Hilair« angiver Betydningen af Ordet „Catinga", 

 der tilhorer Tupi sproget og er sammensat af Ca (Træ, Skov) og tinga 

 (hvid); Navnet fremhæver saaledes meget heldigt Catingaskovens Ejen- 

 dommelighed og afgiver et nyt Exempel paa de trettende Benævnelser, 

 den brasilianske Vilde saa ofte forstod at tildele den ham omgivende 

 Natur. 



