116 



s tri n gs dygtige etAar efter, at Moderstænglen har blomstret, 

 kunne de tilsvarende Dele bos Agaven forst blomstre efter flere 

 Aars Forlob, og disse synes derfor at henhore til en anden 

 Klasse af Knopper. Efter Blomstringsevnen kunne vi hos mange 

 Planter skjelne imellem to Klasser af Knopper ; Hyacinthen 

 (Hyacinthus orientalis) har saaledes foruden Hovedknoppen*), 

 der er lateral og staaer ved Siden af Blomsterstanden, længere 

 nede i de Bladhjorner, der dannes af de yderste Logskjæl, Smaa- 

 knopper (Bulbiller)**), som afvige fra Hovedknoppen derved, 

 at de ikke ere istand til at blomstre saaledes som denne det fol- 



* 



gende Aar, i hvilken Henseende de stemme overeens med Agavens 

 Rodskud; de afvige derimod fra disse i den Maade, hvorpaa 

 de naae til Blomstringsperioden. Hyacinthens Smaalog kunne 

 forst gjennem flere Generationer blive blomstringsdygtige; 

 det er som Folge heraf ikke den samme Plante, men dens Afkom, 

 der kommer til at blomstre, hvorimod det hos Agaven er den 

 samme Plante og den samme Stængel, der efter at have levet 

 i Friland (Middelhavslandene) 4 — 10 Aar og i Drivhusene i 

 Mellem- og Nordeuropa ofte 60 Aar, uden at forlænge sig meget^ 

 pludselig udvikler sin mægtige Blomsterstand. 



Forresten frembyde Agavens Rodskud (forsaavidt som der 

 maae hengaae flere Aar, for de kunne blomstre) nogen Analogie 

 med de Biknopper, som fremtræde paa de gamle Rodder af 

 nogle Træarter, og om hvilke vi vide, at de ikke ere saa blomstrings- 

 dygtige som de samtidige normale Knopper, der udvikle sig paa 

 Grenene, idet de forst ere istand til at blomstre flere Aar 

 efter disse. 



Under Forudsætning af, at Agavens Rodskud kunne sam- 

 menlignes med Hyacinthens Smaalog, og at de frembyde nogen 

 Lighed med de Biknopper, der udvikle sig paa Rodderne hos 



) Af Irmisdi (Zwiebelgewåchse) benævnes den Hauptknospe. 

 **) Dette blev forst iagttaget af Muntinghe i Groningen 1680. 



