119 



tioner i den og omtalte Familiens geographiske Udbredning, i 

 hvilken Henseende han meente i Sydamerika og den tropiske Deel 

 af Nordamerika at kunne paavise 6 ved særegne Slægter eller Arter 

 charakteriserede Gebeter. 



d. 14de Marts. Hr. Docent Luthen gav en Oversigt over Centralamerikas 







Ophiurer, 15 i Tallet, hvoraf 14 ere nye Arter, og knyttede hertil 

 nogle Bemærkninger om den geographiske Charaktcer af Syd- 

 havets Dyreverden langs Centralamerikas Kyster (smlgn. S. 20). 



Derefter begyndte Hr. O. Morch at meddele en Oversigt over 

 Gronlands Mollusker, som indlededes med en Fremstilling af For- 

 arbejderne af tidligere Forfattere, der have behandlet specielt 

 Gronlands eller i det hele den nordlig-polare Zones Bloddyr-Fauna, 

 hvorhos Hr. Mflrch oplyste, at Sigaretus groenlandicus Moller ikke 

 var nogen Marsenia Leacå, men en Mar senina Gray, medens Bergh's 

 Marsenina micromphala ikke kan henfores til Mar senina- SI æg ten, 

 men maa (i Conscquents med :le Anskuelser, der ere gjorte gjæl- 

 dende ved Dannelsen af de hidtil i denne Familie opstillede Slægter) 

 danne et nyt Genus, for hvilket Benævnelsen Oithonella blev 

 foreslaaet. 



d. 4de April. Hr. O. Morch fortsatte sit i forrige Mode begyndte Foredrag. 



d. 2deo.Mai. Hr. O. Morch fortsatte sine Meddelelser om Grdnlands Mol- 

 lusker. 



d. 6te Juni. Der oplæstes en Notits af Hr. Kjobmand A. G.Nordci (meddeelt 



i et Brev dat. Mortensnæs, Ostfinmarken d. 16de Nov. 1855) om en 

 Hvalart, som efter Storrelsen, Spekmængden og flere andre Forhold 

 at domme snarest maatte ansees for en langhaandet Finhval, og som 

 han regelmæssig gjennem en længere Aarrække har havt Ledighed 

 til at iagttage i Varangerfjorden. 



Denne Hval pleier enkeltviis allerede i Februar- Maaned at 

 vise sig i ovennævnte Fjord, forfolgende de store Stimer af Lodden 

 (Mallotus arcticus), som nu begynde at nærme sig Kysterne. Altsom 

 Loddestimerne i Marts, April og Mai blive talrigere og soge dybere 

 ind i Fjordens Forgreninger, viser ogsaa Hvalen sig i storre 

 Mængde, og i denne Tid mener Hr. Nordvi, at den nævnte Fisk 

 udgjor dens eneste Næring. Fra Juni til September synes den atter 

 at blive mindre hyppig, skjondt den dog især i Juni og Juli ofte 

 viser s\g i Flokke blandt Seistimcrne (Gadus carbonarius) og for- 

 modenlig der s6ger sin Fode blandt de Krebsdyr, som i denne lid 

 ogsaa lulgjore Seiens Næring. Fra September til Februar sees den 

 sjeldent i Fjorden; i den Tid, hvor den viser sig i stdrre Mængde, 

 i Foraars- og Sommer-Maanederne, sees den uafladelig trækkende 

 ud og ind af Fjorden, og. ofte danne Hvalerne en Kreds udenfor 

 . de mindre og grunde Bugter, hvor Lodden soger ind, og hvorhen 

 hine ikke vove at folge den. Denne Hval har en farlig Fjende i 



