li 
tiden [Parringstiden], været ensom, uden at jages bort hverken 
af de stærke Bukke eller de gamle Raaer; og selv har den aldrig 
vist Tegn til at ville følge med andre Dyr Y). 
I et tredie Brev, dat. ?/; 88, meddeles, at Dyret endnu i de 
sidste Dage af Marts havde sine Takker (medens de hos normale 
Raabukke af samme Alder fældes i Nov.—Dec.), men at Skovfogden 
en af de første Dage i Maj havde opdaget, at det havde kastet og 
havde to smaa Knopper som Begyndelse til de nye Takker; og den 
11. Maj var Greven selv Dyret saa nær (paa 20 Skridts Afstand), 
at han ,, tydelig, medens det stod stille, kunde se de nye laadne 
Opsatser, som er omtrent 1 Tomme høje”. ,,De gamle Opsatser 
var laadne til det sidste." 
Af senere Meddelelser erfares fremdeles, at Dyret i For- 
sommeren 1889 saas med en ny Opsats, noget lavere end den 
det foregaaende Aar, ligesom denne kun Spidser; det har saaledes 
atter fældet. Men fremdeles meddeles, hvad der er af største 
Interesse, at Dyret i Sommeren 1889 fulgtes af et kraf- 
tigt Lam og havde et stærkt udviklet Yver: det har 
altsaa brunstet i August 1888 og er blevet beslaaet, 
Det ansaas nu ikke for raadeligt at lade det leve længere og 
saaledes udsætte sig for, at det i Løbet af Vinteren 1889—90 
skulde ,,falde'? — som bekjendt gaar meget Vildt til Grunde 
paa denne Maade om Vinteren — og efter Aftale mellem Prof. 
Litken og mig blev Grev Moltke" derfor anmodet om at lade det 
skyde, naar Jagttiden for Raaer gik ind; det blev nedlagt d. 14. 
Okt. 1889, og Dagen efter modtog jeg det i uopbrækket Stand. 
Undersøgelsen viste følgende: 
Paa Panden findes en lille laadden ugrenet Opsats; den 
højre Stang er — Rosenstokken iberegnet — maalt paa Forsiden 
ca. 5% lang, den venstre betydelig længere, nemlig ca. 3M (heraf 
kommer omtrent 1% paa Rosenstokken). Rosenkransene er meget 
1) Normalt parrer Raavildtet sig første Gang i August Maaned Aaret 
efter, at det er født. 
