219 
Sylteng. Dertil komme endelig ogsaa Stormfloderne, som kunne 
. medføre overordentlige Mængder af Slik. 
Om de enkelte Arter i Andelgræs-Bæltet kan følgende med- 
deles. 
Glyceria maritima. (Fig. 3). 
Den voxer i tætte Tuer, hvis Grene i Midten ere temmelig 
korte (nogle Tommer høje) og oprette, ofte mere eller mindre vik- 
lede ind i hverandre (formodentlig det Beboerne kalde ,,Krålandel”), 
” samt delvis blomstrende, medens der fra Tuens Omkreds udgaaer 
Udløbere, som med en Sie ngde af. indtil %/4 eller 1 Meter. ligge 
"hen over Bunden, og hvis Blade ligesom paa de oprette Skud ere 
mere eller mindre opadrettede. De fleste Udløbere, som man 
undersøger midt paa Sommeren, ligge ganske løst, em at være 
ig. A) 
Bladene paa Udløberne udgaa som sædvanlig i i Rækker og 
ere mere eller mindre opadrettede eller opadbuede; men Skud sees 
endnu ikke i deres Bladaxler; først langt hen paa Sommeren synes 
one at udvikles (Fig. B), saavidt jeg har bemærket, og undersøger 
en ældre Andelgræstue om Foraaret (Fig. C), finder man de 
nu 1 Aar gamle Udløbere mere eller mindre ødelagte, indskrum- 
pede eller raadnede, men i hele deres Længde sees nu smaa Skud 
fæstede i Jorden, Begy ndelsen til nye Tuer. Birødderne, der sees 
elkie Maritima AAnåed omtalt og en Bladtværsnit afbildet 
hos Samsøe Lu nd!). Hosstaaende afbilder jeg et stærkere for- 
inie Tværsnit (Fig. 3 D, E) af det sammenfoldede og derfor 
BR distans (L.) forekommer ogsaa paa lignende Lokalitet 
Som G, maritima; men den spiller, saa vidt jeg har seet, langt 
er er 
å Vejledning til at kjende Græsser i msn; sr Tilstand; med 9 Tavler. 
»Landbrugets Kulturplanter” Nr. 8, 
