formaaer jeg ikke. — Den er svagt blaadugget, medens Salicornia 
er frisk grøn; ofte er den ogsåa mørk rød ligesom denne. 
Blomsterne, der sidde i smaa Nøgler med Højblade, ere 
sædvanlig ikke at røre ved Arrene. Man kan finde mange Exem- 
plarer, hvis første, efter Kimbladene følgende Løvblade allerede støtte 
Blomster. 
Bladet er halvtrindt (Fig. 4); Overhuden storcellet, tynd- å 
vægget med Spalteaabninger paa alle Sider. Disse ligge en lille 
næsten baandformede, idet Veddelen ofte kun bestaaer af een lodre 
Række Kar, medens Blødbastdelen dog er noget tykkere (Fig. D): 
De mellem Nervemaskerne liggende klare Celler ere ofte strakte 
påa tværs. Paa Spritmateriale ere Sfæriter udskilte i Palissadevæy 
og Overhud (Fig. E). 
Plantago maritima. (Fig. 5). !) 
ere talrige paa begge Sider, flest dog paa Undersiden. Der 
Længdeaxe er parallel med Bladets (Fig. D). Isolateral Bygning; 
(8) ; 
. mere strakte end paa Undersiden; Bladet er dog ikke altid 180 
isolateralt bygget. Det strax- under Overhuden liggende Cellelag 
r lavere end de derunder følgende. Et Vandvæv findes ikke, men 
de midterste, afrundede Celler ere tilsyneladende noget fattigere 
påa Klorofylkorn end de periferiske. : 
SR ms 
8 Literat ur: F. Areschoug, Jemfårande undersøkningar dfver bladets 
anatomi, Lund, 1878, S.75—78. Brick, 1.e. p. 144. i 
boerne kalde denne Plante ,,Soj” eller ,,Sår", og SPS 
som et salt Grønsel. i 
ge den 
