; 
' 
å 
; 
i 
y 
i 
E 
É: 
275 
Mening maaske er denne, at jeg af Udbredningen i Landet (For- 
delingen af vestlige og østlige Typer) ikke har draget Slutninger 
med Hensyn til Landets Historie, da er Kritiken, ogsaa seet fra 
denne Side, lige saa ubeføjet; thi det fremgaaer dog vel tilstrække- 
ligt af, hvad jeg har skrevet om Indvandring og om Vandrings- 
midler, hvilken nøje Forbindelse jeg sætter mellem disse og Lan- 
dets forskjellige Præg (se f. Ex. Citatet nedenfor, p. 280). 
Endelig gjøres der endnu paa anførte Sted den ,,kritiske An- 
mærkning", at jeg har taget Grønland som et Hele. Ja, 
hvorfor ikke, da det dog geografisk seet er et saa afrundet Hele, 
naar jeg samtidig oplyser om Forskjellighederne i Landets for- 
skjellige Dele; Lange gjør det samme i højere Grad. Der er intet 
naturligt begrænset Omraade, selv ikke et saa lille som Sjælland, 
uden at det i plantegeografisk Henseende kan deles i flere Afsnit. 
Hvad det kommer an paa, er selvfølgelig, hvor megen Vægt 
man skal lægge paa Forskjellighederne, og hermed kom- 
mer jeg til næste Punkt. 
3. Det som spiller Hovedrollen hos Nathorst, er altsaa 
det (af mig selv først fremdragne og udhævede) Faktum, 
at der paa Østkysten er en Strækning (hos mig betegnet M, det 
midterste og sat til 64—667, og som Nathorst udvider til Stræknin- 
gen 63—66? n. Br.), i hvilken der aldeles ingen vestlige 
Elementer findes at sætte op mod de østlige; det anføres først 
S,16; paa det beroer hans ovenfor (S. 267) anførte ,,slutsats" 
(,Warmings påstående .... år origtigt”"); derpaa nævnes det atter 
8. 18., 8. 24(2 Gange), S. 27 og maaske flere Steder. 
helhet, utan med dets fjellflora"; jeg beder Nathorst oplyse om, 
hvor denne »fjellflora' (skulde vel her være »fjellvegation ?) findes 
beskreven. 
ile esaa skal min Sammenligning mellem de to Landes fee 
være »vilseledende”, fordi ,,Grønlands hela gren gt i klump' 
jeg beder Nathorst ogsaa oplyse mig rær om jeg 1k den) 
alt kjendt Materiale til Sammenligning og om ikke Vegetations 
formationerne ere sammenlignede såa pe muligt (f. Ex. I, 66—67). 
187 
