293 
saa Istiden forsvinde og de nuværende Landblottelser indtræde, det 
er da klart, at Forholdet vil kunne blive netop som det nu er, og 
det sikkert hvad enten den tidligere Flora har holdt sig under Is- 
tiden eller ikke. , 
Hvis den totalt var udryddet, vilde den indvandre fra Vest og 
Øst, og hvis en Del af den blev "tilbage, nemlig de haardføre 
»arktiske" og vel ogsaa en Del amerikanske, ja selv enkelte østlige 
Arter, vilde disse formere og udbrede sig, medens tillige, som jeg 
har udtalt, Indvandring fra Nabolandene fandt Sted, og jeg seer 
ikke noget til Hinder for, at Forholdet alligevel vilde blive det 
samme, som vi nu kjende, idet jeg gaaer ud fra, at Sydøstkystens 
afvigende Forhold kun tilsyneladende ere saa store, som de nu 
give sig Udseende af, og at hint Overskud af østlige Former, der 
mulig findes der, ikke er større, end at det kan forklares ved 
postglaciale Berøringer med Island. Ligesom der er et Overskud 
af amerikanske Former i Nordøstgrønland, vil der sikkerligt findes 
'et ikke ringe Tal gjennem hele Kysten længere Syd paa, men 
muligen intet Overskud. 
Af det anførte fremgaaer, at Floraens og f. Ex. Hedevegetatio- 
nens Forskjelligheder i Island og Grønland, ja selv Floraens For- 
skjelligheder ,,inom landet” er et såa »giltigt våxtgeografisk bevis 
mot den antagne landfårbindelsen mellan Island och Gronland" som 
et Bevis i denne Slags Spørgsmaal overhovedet kan gives; Sand- 
synlighedsafgjørelser maa det altid blive. 
Om præglaciale Landforbindelsers Betydning og Nathorsts 
Spekulationer over Vandringer, synes det mig ikke værd at ofre 
noget Ord; dertil er det hele for usikkert. 
Pag. 45 kommer Nathorst 
10. Personlige Bemærkninger. 
Han nedlægger »Protest"" 
ind paa Bemærkninger af personlig Art. 
mod 
»åtskilliga af våra danska yrkesbråders, 
visst skadlig ultra-patriotism foranledda, van 
framstålla åfven de obetydligaste anmårkningar MO 
af en får vetenskapen helt 
a att når så kan ske 
t de svenska for- 
