320 
sinus venosi, dels om Mundæblet, dels om Øjnene; Gennemgang 
for Blodet til vena cava dannes af én tredobbelt Gennemboring 
lidt foran og under Bruskens store Midteraabning. Venen løber 
lidt til højre for Midtlinien over Endetarm og Blæksæk men under 
Leveren. I sit øverste Løb er dens Bagvæg aldeles fæstet til 
Diaphragmabrusken, fra hvilken den overhovedet næppe kan af- 
Præpareres. Omtrent ved Blæksækkens nedre Ende optager vena 
cava den store Levervene (v. %4.), lidt senere Smaagrene fra Blæk- 
sæk og Endetarm (v. i), atter lidt længere tilbage højre Galde- 
Sangsvene (v. d.) og spalter sig derefter i to Hovedstammer, idet 
den netop ved Spaltningsstedet optager venstre Galdegangsvene, 
(v. s.), som medfører det venøse Blod fra Kønskirtelens Vene (v. 9.) 
(Genitalvenen). De to Stammer af vena cava divergere til højre og 
venstre og munde sammen med venæ cavæ posteriores og Venerne fra 
Kappen ind i Gællehjærternes inderste og forreste Hjørne. Overalt, 
hvor der munder Vener ind i Hovedstammerne, findes to Poseklapper. 
Venæ cavæ posteriores (v. c. p.) opstaa af to Smaastammer 
fra Kappen, som komme frem paa hver Side af Æggestokkapslen 
noget foran de to smaa bagerste Kappearterier, løbe derefter frem 
under Æggeledernes nederste Parti — paa hvilken Strækning de 
ere noget opsvulmede — hen forbi Nidamentalkirtlerne, hvis venøse 
Blod (7!) de føre med sig, og naa derefter Gællehjærterne. 
Kappevenerne (v. m.) dannes af flere Grene, som løbe 
sammen lige ved Gælleroden, og som fra Samlingsstedet løbe ind 
langs med den øverste Rand af Gællehjærtet, hæftede dertil ved et 
Krøs, for sammen med de to andre Hovedstammer at munde ind i 
Gællehjærterne. 
De som Nyrer fungerende »Venevedhæng", som navnlig den 
afdøde hollandske Naturforsker Vigelius!) har skaffet os Kundskab 
