321 
om, findes ved de to Grene af vena cava anterior lige fra Delings- 
punktet til Gællehjærtet, ved venæ cavæ post. fra et Punkt udfor 
Nidamentalkirtlernes nedre Del, ved Kappevenerne paa den Stræk- 
ning, hvor de ere fæstede til Gællehjærtet, ved Galdegangsvenerne 
samt ved et ganske kort Stykke af Genitalvenen. Disse Vene- 
vedhæng tilligemed de Dele af Venerne, hvortil de ere fæstede, 
ere sammen med Galdegangene og deres Pancreasvedhæng samt 
Dele af venæ branchiales optagne i en enkelt stor tyndvægget 
Nyresæk, som aabner sig udadtil i Kappehulen med to symme- 
trisk beliggende, temmelig vide Spalter lidt foran og indenfor 
Gællerødderne. Indadtil staar Nyresækken i Forbindelse med den 
store Visceropericardialhule d. v. s. den af peritoneum ab- 
dominale begrænsede fælles Sæk for Æggestok, Mave, Spiraltarm, 
Hjærte og Gællehjærter, som skyder sig op ovenover Nyresækken 
lige til Leveren, ja et Stykke op over denne, og som navnlig paa 
højre Side forlænger sig betydeligt fremefter.  Gællehjærternes for- 
reste Halvdel med appendiæ ligger i et særligt Hulrum, der bagtil 
er vidt aabent mod Visceropericardialhulen, og som dannes af et 
tyndt septum, der er udspændt igennem denne, og som midt i 
Kroppen, hvor det kun er ganske svagt udviklet, er fæstet til 
Hjærtets Rygside. 
Gællehjærterne selv ere affladede, trekantede, hule Muskel- 
masser, som midt paa den ydre Rand ere forsynede med et kort- 
stilket Appendix, hvis Betydning er noget uklar. Stilken er hul, 
og paa Bagsiden af Organet findes en spalteformig Aabning, som 
fører ud i Visceropericardialhulen. Den indre Hulhed er tildels op- 
med hans egne (efr. 1. c. pag. 340—41). 
værdigt at se, hvor lidt Notits der er taget af dette smukke men alt- 
for kortfattede Arbejde; .Verrill, Hoyle, Laurie og andre Forf. 
synes f. Ex. slet ikke at kjende de deri værende (1. ce. pag. 339) 
første Iagttagelser over Tragtorganet («the organ of Verrill» Hoyle), 
men anse deres egne Bemærkninger derom som angaaende Ny- 
opdagelser. 
Vidensk. Meddel. fra den naturh. Foren. 1890. VÆ 
