"4 
343 
Hornringene i Kopperne frembyde langt større Diffe- 
rens mellem J//ex paa den ene Side og de egentlige Ommato- 
strephiner paa den anden end mellem disse (Ommatostrephes, Dosidi- 
cus og Todarodes) indbyrdes. Hos Illex Coindetii bære Ringene 
i de ydre Armkopper paa den høje Side 7—9 lange, smalle og 
spinkle Tænder, medens den lave Side er glat; de andre Koppers 
Ringe bære midt for den høje Side en enkelt, stærkere og spidsere 
Tand, som hos Hannen, navnlig paa Sidearmene rager langt op 
over de øvrige; ved Siden af denne sidde flere eller færre budte 
og afrundede, længere ud til Siden firkantet afskaarne lavere 
Tænder, medens den lave Side hos Hunnen er næsten eller ganske 
glat og hos Hannen forsynet med nogle lave brede Tanddannelser. 
Hos Ommatostrephes og Dosidicus ere Kopringene i den høje Side 
væbnede med 7—9 krumme og spidse, ved Basis stærke og brede, 
Tænder, hvoraf den midterste er den betydeligste, medens de andre 
afvexlendé ere større og mindre; den lave Side bærer en Del småa, 
trekantede Tandfremspring. De: ydre Kopringe mangle disse sidste, 
ere altsaa glatte paa den lave Side og ligne saaledes ganske de 
Ringe, som Todarodes har i alle sine Kopper. 
Ogsåa i Tentakelkøllens Bygning staar I/lex isoleret. 
For det første er Køllen ganske anderledes skarpt afsat fra Skaftet 
end hos Ommatostrephinerne, desuden er Tandvæbningen forskellig, 
og endelig bærer Køllespidsen 8 Rækker Kopper.  Ringene i de 
større Midterkopper hos I/lex Coindetii ere nemlig hos Hunnen 
(der har disse Kopper større end de største Armkopper og saaledes 
i den Henseende overgaar Hannen, hvor Midterkoppernes Størrelse 
kun lige naar de største Armkoppers) næsten glatte eller svagt 
delte, medens Hannens store Tentakelringe altid ere skarp delte i 
brede firkantede Tænder. " De: omtalte Kopringe hos Ommatostrephes 
og Dosidicus - bære skarpe, krumme og spidse Tænder helt rundt 
af vexlende Størrelse, idet fire, som 'ere stillede korsvis, ere større 
og stærkere end de øvrige; af disse fire sidder den kraftigste over 
Koppens høje Del, den næststørste over den lave Side, medens de 
to andre ere noget mindre udviklede. Hos Todarodes endelig har 
