3583 
Spor til denne Omdannelse hos ét Individ (det største), som desværre 
var delvis læderet paa vedkommende Sted, medens de mindre 
Hanner slet ikke frembød nogen Omdannelse, og da jeg ligeledes kun 
hos det største Individ af O. oualaniensis saa noget hertil, tør jeg 
antage, at Prof. Verrill har Ret i sin Paastand, at Hectocotylisa- 
tionen hos visse Former først optræder tydeligt hos fuldvoxne Indi- 
vider. Hos O. owalaniensis er fjerde venstre Arm omdannet, og 
Hectocotylisationen bestaar da deri, at Armen er noget kortere og 
bærer færre og mindre Kopper end den højre, medens den yderste 
Spids er ganske blottet for Kopper og tillige noget affladet. Den 
højre Arm er paa en ganske kort Strækning kopløs, men da den 
tillige her er ganske tynd, maa jeg antage, at her er Tale om en 
Regeneration af Armspidsen. 
Efter disse Undersøgelser vil det saaledes være klart, at, 
medens Ommatostrephfamilien som, et Hele staar ligesaa urørt som 
tidligere, saa bliver Grupperingen af Slægterne en ganske anden 
end den, Verrill og Girard søge at hævde, og netop den, Steen- 
strup har opstillet i ,,de ommatostrephagtige Blæksprutters indbyrdes 
Forhold", idet talrige saavel ydre som indre Karakterer endog støtte 
den Opfattelse, sidstnævnte Forsker har fremsat om Slægternes indbyrdes 
fjærnere og nærmere Frændskab. Naar der saaledes i den omtalte 
Afhandling — S. 82 — staar: ,,Fjærnest fra det typiske Indhold 
af d'Orbignys Ommatostreph-Slægt" stille de Former sig, som 
sammenfattes under Slægtsnavnet: 1//ex, saa falder dette jo netop 
sammen med mit Hovedresultat, Spaltningen af Ommatostrephfamilien 
i de to Grupper: IWZicinæ og Ommatostrephinæ (restr.). 
Der findes kun én Unøjagtighed i Steenstrups Familie- 
karakterer, og Rettelsen af denne medfører netop en endnu stærkere 
Udspaltning af Slægten 1/lex, end den Steenstrup har pointeret. 
Jeg sigter her til min Iagttagelse angaaende Vandrummene om 
Mundæblet, i hvis Bygning I1Wex staar ganske isoleret; den femte 
Vidensk. Meddel. fra den naturh. Forening. 1890. 92 
