151 



omtrent det samme , eller Isfoden svinder maaske lidt senere 

 end ved Jakobshavn. Ved Godhavn gaar Havisen bort i 

 Midten eller Slutningen af Maj , Isfoden i Begyndelsen af Juni. 

 Ved alle de tre nævnte Kolonier begynder Isfodens Dannelse i 

 Begyndelsen eller Midten af Oktober. 



Ogsaa i Syd-Grønland dannes ganske almindeligt Isfod, 

 selv hvor Havet ikke fryser til. Ved Sukkertoppen skal den 

 begynde at dannes i Oktober-November, og ved Godthaab 

 angives den at vare fra Slutningen af September til Midten af 

 Maj. Ifølge Lieutenant V. Garde dannes den i det alier syd- 

 ligste Grønland næsten ved alle Kyster og forsvinder først i 

 Maj eller Juni. Det vil være af stor Betydning for Forstaaelsen 

 af den litorale Vegetations Forskjelligheder at faa nøjagtigere 

 Oplysninger om Isfodens Varighed paa forskjellige Punkter af 

 Grønlands Kyster. 



En helt anden Betydning har Drivisen eller Storisen, 

 som føres med Polarstrømmen langs Grønlands Østkyst og 

 derpaa nordefter langs den sydligste Del af Vestkysten. Den 

 optræder fortrinsvis om Sommeren, ligger ofte tæt ind til 

 Kysten, fyldene alle Sundene mellem Skjærgaardens Øer, og 

 skurer da under Bevægelsen hen over de algebevoxede Klippe- 

 flader, hvorved Alger let løsrives. Da Isflagerne ofte have en 

 Tykkelse af 12 Fod og derover, kunne de komme til at paa- 

 virke ikke blot den litorale men ogsaa den sublitorale Vegeta- 

 tion. Denne Storis optræder paa Vestkysten regelmæssigt indtil 

 62° N. Br. ; derefter spredes den sædvanlig, idet den bliver ført 

 ud i Davis-Strædet og opløst. Dog kan den af og til gaa 

 længere mod Nord , saaledes ikke sjeldent til Højden af Godt- 

 haab, ja i 1896, som ganske vist var et usædvanligt Isaar, 

 naaede den endog til nord for Egedesminde. 



En lignende Bolle som Storisen spiller Kalvisen i Is- 

 fjordene. Dens Virkning er naturligvis størst nærmest ved 

 Bræen, og taber sig hurtigt udefter, idet Isen spredes, føres 

 bort og opløses. 



